Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви зазначає, що її син [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю з дитинства. Останній перебував на стаціонарному лікуванні в Київській психоневрологічній лікарні № 2 з 12.01.2011 по 11.02.2011 з діагнозом: дитячий аутизм на фоні легкої розумової відсталості, стереотипна поведінка з порушенням соціальної взаємодії, системне недорозвинення мови F-84.0. На даний момент [PERSON] досягнув повноліття та у зв`язку із розладом психіки не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 12.08.2024 до суду надійшла справа з висновком судово-психіатричного експерта від 11.06.2024 № 675. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.08.2024 поновлено провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву з викладених у ній підстав, просив її задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається заява - адвокат Ткаченко Ю.Б. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та призначення її опікуном над недієздатним - [PERSON] . Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви, направив на адресу суду подання про доцільність призначення опікуном [PERSON] . Суд, вислухавши учасників справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, що [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним свого сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , а також встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном, посилаючись на те, що останній являється інвалідом з дитинства, страждає на дитячий аутизм, нездатний виражати емоції, виявляти адекватну реакцію навколишніх людей. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2006 з якого вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 11.06.2024 № 675, проведеного ДП «Інститутом психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості (F72.0 згідно МКХ-10); за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом не може брати участь у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , звернулася до органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про можливість призначення її опікуном над [PERSON] , [INFO] , в разі визнання останнього недієздатним. Згідно подання органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.08.2025 № 106-8759 орган опіки та піклування, виходячи з інтересів [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над сином [PERSON] , [INFO] , в разі визнання його недієздатною. Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Інших осіб, які можуть бути та висловили своє бажання бути опікуном [PERSON] не встановлено. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над останнім та призначення йому опікуна - [PERSON] , [INFO] . Правилами ст. 41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч.6 ст. 300 ЦПК України, встановлених при розгляді справи обставин, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням На підставі викладеного,

Outcome: approved