Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представниця позивача - Сердійчук Я.Я., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 5007805 від 14.10.2021 року та № 77224246 від 14.10.2021 року в сумі 32 295,21 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат, серед яких стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.2021 року між первісним кредитором ТОВ «Мілоан», правонаступником якого являється позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 5007805, у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у тимчасове платне користування у розмірі 6 300,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, визначених договором. Крім цього, 14.10.2021 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого являється позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики № 77224246, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 2 126,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, визначених договором. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови кредитних договорів виконали в повному обсязі, однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала. 26.07.2024 року було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами до відповідачки за договором №5007805 від 14.10.2021 року. 22.02.2022 року було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77224246 від 14.10.2021 року. 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77224246 від 14.10.2021 року. У подальшому, 18.02.2025 року укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором № 77224246 від 14.10.2021 року. Заборгованість відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 5007805 від 14.10.2021 року становить 25 218,90 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 300,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 18 918,90 грн. Крім цього, заборгованість відповідачки за договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року становить 7 076,31 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 126,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 4 949,97 грн.У зв`язку з наведеним, просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.05.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] про відкриття провадження у справі повідомлялась належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими за її зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, надсилання листа рекомендованою поштою на фактичну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним чином здійсненим, оскільки подальше отримання кореспонденції адресатом не залежить від волі та контролю відправника, зокрема й суду. Указана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Відповідачка у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Щодо укладення договору про споживчий кредит № 5007805 від 14.10.2021 року Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5007805 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором /а.с.44-48/. Відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6 300,00 грн., кредит надається строком на 30 днів з 14.10.2021 року (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4. Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 13.11.2021 року. Згідно умов п. 1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 18,90 грн. в грошовому виразі та 4,00% відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6 318,90 гривень. В силу положень п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом складають 18,90 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3. цього Договору (п. п. 1.6., 1.7. Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з 2.2.1. Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1-1.5.3. Договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. в сумі та на умовах визначених п. 2.3 Договору. Пунктом 2.2.3. Договору сторонами погоджено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.6. Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3. 1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Розділом 2.3 Договору урегульовано порядок пролонгації кредитування. Відповідно до п. 2.3.1. продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином. Пролонгація на пільгових умовах (п. 2.3.1.1. Договору): позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.2. Договору): позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п. 1.6. Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п. 1.6. Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Кредитодавець накладає на Договір свою електронну печатку з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення Договору. Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. За зверненням Позичальника Товариство може повторно надати (надіслати) укладений кредитний договір на електронну скриньку Позичальника та/або виготовити і надіслати на поштову адресу Позичальника засвідчену Кредитодавцем копію цього договору в паперовому вигляді, за письмовим зверненням Позичальника. У п. 6.3. Договору сторонами погоджено, що приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Отож, з матеріалів справи випливає, що указаний Договір є електронним договором, а наявні в матеріалах справи копії є лише паперовими копіями електронного договору. До Договору додано Графік платежів , що є Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 5007805 від 14.10.2021 року та Паспорт споживчого кредиту № 5007805 (Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 5007805 від 14.10.2021 року) /а.с.48 зворот, 49/. Також, відповідачкою [PERSON] 14.10.2021 року підписано анкету-заяву на кредит № 5007805 на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/ /а.с.50/ З довідки про ідентифікацію вбачається, що 14.10.2021 року на номер телефону [NUMBER] відправлено одноразовий ідентифікатор L64594 /а.с.36/. Первісний кредитор ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору, що підтверджується квитанцією, сформованою 14.10.2021 року о 20:13 год., через систему платежів LiqPay, № ID платежу 1793490486, на банківську картку [NUMBER] здійснено перерахунок у сумі 6 300,00 грн. з призначенням платежу «кошти згідно договору 5007805» /а.с.36 зворот/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором № 5007805 від 14.10.2021 року, заборгованість відповідача станом на 07.05.2025 року становить 25 218,90 грн. та складається з: 6 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 918,90 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги /а.с.32/. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 5007805 від 14.10.2021 року /а.с.23-27/. Відповідно до Витягу з Додатку № 3 та Витягу з реєстру боржників від 26.07.2024 року до Договору факторингу № 26-07/2024, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 5007805 від 14.10.2021 року в сумі 25 218,90 грн. та складається з: з яких: 6 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 918,90 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги /а.с.73/. Щодо укладення договору позики № 77224246 від 14.10.2021 року Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 77224246 (надалі - Договір), за умовами п. 2.1-2.3 якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 2 126,00 грн. строком на 27 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована) /а.с.56/. Указаний Договір підписано електронним підписом відповідачки, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «u1rfXLhjQx», що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу «galia15@ukr.net» у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін /а.с.56 зворот/. Відповідно до п. 3. Договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Вказаний додаток № 1 до договору позики № 77224246 від 14.10.2021 року також підписано відповідачкою, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «u1rfXLhjQx» /а.с.15/. Пунктом 4 Договору сторони погодили, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. У п. 5.1 Договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги та з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/. Крім цього, відповідно до п. 12. Договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з п. 5.10.-5.11 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» протокол № 12/08/2021 від 12.08.2021 року (далі - Правил), підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. Договір позики вважається укладеним із моменту одержання Товариством електронного повідомлення позичальника. Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства формується під час проходження заявником процедури укладення договору позики. Сформовані таким чином підписи накладаються на Договір позики. Договір позики зберігається в електронному вигляді в особистому кабінеті позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту. Відповідно до пунктів 5.15.1., 5.15.7. Правил, позичальник погоджується, що Електронний підпис Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Позичальник детально ознайомився з умовами договору позики, повністю розуміє предмет і зміст цього договору та підтверджує, що договір позики уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Товариством є зрозумілою та достатньою. Відповідно до п. п. 6.3., 6.5. Правил, нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення. У разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного поверненняпозики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину)Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договоромпозики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною),починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днемповернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентівна позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позикине є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинногозаконодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику запонадстрокове користування. Розділом 7 врегульовано порядок подовження строку користування позикою. Відповідно до п. 7.1. позичальник має право подовжити строк користування позикою (далі - пролонгація). За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Згідно п. 7.4., 7.5. позичальник має право подовжити строк користування позикою необмежену кількість разів. При кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в особистому кабінеті. Позивачем на підтвердження перерахування коштів первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надано лист про підтвердження платежу від 24.03.2025 року, виданого АТ «ТАСКОМБАНК» з якого вбачається, що 14.10.2021 року о 22:45:59 год. на картковий рахунок № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 2 126,00 грн. (номер транзакції eb5a6997-6054-40cb-8004-26ffee7203ea (код авторизації 718115) /а.с.39-40/. Відтак, реквізити платіжної картки, вказаної АТ «ТАСКОМБАНК», збігаються із тими, які зазначено у пункті 20 Договору (Реквізити сторін) /а.с.56 зворот/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором № 77224246 від 14.10.2021 року, заборгованість відповідача станом на 07.05.2025 року становить 7 076,31 грн. та складається з: 2 126,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 949,97 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 0,34 грн. - 3% річних /а.с.33/. 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року /а.с.17-19/. Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 22/02/2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року в сумі 7 075,97 грн. /а.с.16/. Крім цього, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року /а.с.10-12/. Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року в сумі 7 076,31 грн. /а.с.74/. Крім цього, 18.02.2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та позивачем укладено договір факторингу № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі до відповідачки за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року /а.с.75-76/. Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 18-02/25, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 77224246 від 14.10.2021 року в сумі 7 076,31 грн. /а.с.72/. Щодо укладення між первинним кредитором та відповідачем кредитних договорів За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Як регламентовано ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відтак, акцептуючи пропозиції ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідачка шляхом використання електронних підписів - одноразових ідентифікаторів «L64594» та «u1rfXLhjQx» відповідно, у кредитних договорах підтвердила та погодилася з умовами користування і порядком надання грошових коштів, запропонованими кредиторами. Оскільки вказані Договори, які підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, суд дійшов висновку про те, що між первісними кредиторами та відповідачкою [PERSON] як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту статті 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Тому наявність чи відсутність доказів повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні не є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідачка, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надала суду розрахунку на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. При цьому, відповідачкою наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. Також відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення нею тіла кредиту та спростування доводів представника позивача про наявність заборгованості по тілу кредиту саме у такому розмірі. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 року № 913/618/21, справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Щодо заявленої суми стягнень за договором № 5007805 від 14.10.2021 року Суд звертає увагу, що згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки договором № 5007805 від 14.10.2021 року станом на 07.05.2025 року становить 25 218,90 грн. та складається з: 6 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 918,90 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, яка більш ніж удвічі перевищує суму тіла кредиту. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідні правові висновки щодо застосування зазначених норм ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» у спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 06.12.2019 у справі № 664/1261/16-ц (провадження № 61-25248св18), від 27.01.2020 у справі № 754/6091/18 (провадження № 61-11473св19), від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 (провадження № 61-1416св20). Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного Суду України при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачем грошового зобов`язання. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial