Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9807334 від 03.06.2024 на суму 12 194,60 грн. 03.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору, за яким [PERSON] отримала кредит у сумі 6 050 грн. 17.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до Реєстру Бордників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 14944,60 грн. 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №020425-У до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12194,60 грн. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 12 194,60 грн., в т.ч. 6 050,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6 144,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та судові витрати. Сторона позивача в позові до суду клопотала про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач, який належним чином повідомлений про день та час судового розгляду за викликом до суду не з`явився, причин неявки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, подані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору, за яким [PERSON] отримала кредит у сумі 6 050 грн. 17.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 14944,60 грн. 02.04.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №020425-У до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12194,60 грн. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 ЦК України- Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитна заборгованість підтверджується зібраними по справі доказами, в т.ч. платіжним дорученням про видачу кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 12 194, 60 грн. заборгованості за кредитним договором №00-9807334 від 03.06.2024 року та судовий збір 2422,40 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Положеннями ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 р., додатковою угодою до нього №7 від 07.04.2025 р., актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial