Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що [INFO] померла [PERSON] , з якою він проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу з 1999 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для площею 1,8178 га, кадастровий номер 6322282000:01:000:0234, яка розташована на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, на даний час це територія Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області. При зверненні до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи і видачі спадщини на вищевказане майно, позивачу було відмовлено через те, що ним пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, а також по причині відсутності доказів факту спільного проживання зі спадкодавцем не менше 5 років. Він є особою похилого віку та має поганий зір, про наявність спадкового майна випадково дізнався лише влітку 2024 року під час генерального прибирання будинку його рідними, тоді і було виявлено державний акт на землю. Заяви про відмову від прийняття спадщини він не подавав, інших спадкоємців не має. По вищевказаним причинам позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому просить суд встановити юридичний факт його спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з спадкодавицею [PERSON] з 1999 року по день її смерті та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.\~ Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Допитаний в судовому засіданні 01.07.2025 в якості свідка [PERSON] пояснив, що він проживає в с. Орчик Берестинського району Харківської області та добре знає сім`ю [PERSON] . Свідок підтвердив, що дійсно [PERSON] з 1999 року спільно проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] в с. Орчик аж до моменту її смерті у 2009 році. В судовому засіданні 01.07.2025 свідок [PERSON] вказав, що він є односельцем [PERSON] та добре знає його сім`ю та дав покази, аналогічні показам свідка [PERSON] . Згідно вимог\~ч.2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Довідкою Зачепилівської селищної ради Харківської області № 239 від 12.06.2024 підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з 1999 року по дату смерті [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052327400 від 10.07.2025. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 127690 [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,8178 га, кадастровий номер 6322282000:01:000:0234, яка розташована на території Малорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, на даний час це територія Зачепилівської селищної ради Берестинського району Харківської області. Постановою приватного нотаріуса Берестинського (Красноградського) районного нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О. № 324/02-31 від 11.09.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON] , оскільки згідно поданих документів неможливо підтвердити факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також пропущення шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. В силу ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із\~статтями 1261-1265 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.01.2021 по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Суд враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, якою визначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Цивільним кодексом України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 Цивільного кодексуУкраїни, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За визначенням частини 2 і 4\~статті 3 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Наведене узгоджується з висновком сформульованим у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року в справі № 365/455/20. Отже, ураховуючи наведене, суд вважає, що сукупність зазначених вище доказів та показів свідків, підтверджує факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] із позивачем [PERSON] як чоловіка і жінки без реєстрації шщлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1999 року до дня її смерті, яка настала [INFO] . Визначаючи необхідність встановлення зазначеного факту у судовому порядку, суд виходить з того, що ця обставина відносить позивача до кола спадкоємців за законом четвертої черги, від цього залежить виникнення майнових прав позивача щодо спадкування за законом майна спадкодавця і законом не визначено іншого порядку його встановлення. З огляду на викладене, позовна вимога про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягає задоволенню. Таким чином,\~позивач є\~спадкоємцем за\~законом четвертої\~черги після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] .\~Позивач пропустив\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини через\~похилий вік\~та необізнаність\~про наявність\~спадкового майна.\~Зазначені\~обставини свідчать\~про поважність\~причин,\~пов`язаних з\~об`єктивними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~при поданні\~заяви про\~прийняття спадщини,\~що є\~підставою для\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини. Тому позов являється обґрунтованим та законним, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved