Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

29 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 22 грудня 2017 року [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитний договір № Р24.21651.003495844, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 40518 гривень на строк 36 місяців на умовах сплати процентів за користування кредитом за ставкою 15 % річних із сплатою щомісячної комісії відповідно до графіку платежів. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов кредитного договору у неї виникла заборгованість в розмірі 63008.16 гривень, позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді Ковальчук О. В. від 02 червня 2025 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження (а с. 59). Ухвалою судді від 08 липня 2025 року справа прийнята до провадження суддею Тітіваловим Р. К. (а. с. 70). У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 80, 81), у позовній заяві просив розглядати справу без його участі та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 4). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи в контексті частини восьмої статті 128 ЦПК України була належним чином повідомлена (а. с. 79, 84), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалою від 10 вересня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша\~статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р24.21651.003495844 (а. с. 6). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору відповідачка отримала кредит на поточні потреби у розмірі 40518 гривень, включаючи витрати на страховий платіж, на строк 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних та комісії за обслуговування кредиту відповідно до узгодженого сторонами договору графіку платежів. До договору Банк додав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови надання кредитних коштів (а. с. 8-9). 22 грудня 2017 року Банк надав відповідачці кошти та виконав свої зобов`язання за договором. Отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку (а. с. 23-25). Наведені обставини свідчать про те, що між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору була досягнута згода відносно всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальницею своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 63008,16 гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25498.45 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами 12317.37 гривень, заборгованість за комісією 25192.34 гривень (а. с. 22). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (перейменоване на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а. с. 39) укладений договір факторингу № 01.02-31/23 (а. с. 27-31), відповідно до умов якого ТОВ «Ідея Банк» зобов`язалося передати своїх права вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату. Відповідачка [PERSON] є в Витязі з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 01.02-31/33 від 25 липня 2023 і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № Р24.21651.003495844 від 22 грудня 2017 року становить 63008.16 гривень (а. с. 38). Аналіз наведених вище норм матеріального права та обставин справи в їх сукупності дає достатні підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У цій справі кредитний договір, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем, в установленому законом порядку недійсними не визнані, у зв`язку з чим у розглядуваному випадку відповідно до положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. У відповідності до вимог частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422.40 гривень. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 629, 634, 1048,\~1054,\~1056-1\~ЦК України та

Outcome: approved