Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

30.04.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.10.1990 року. 10.09.2015 року зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами, в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 32. В період шлюбу сторони побудували будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Так як, між ними не досягнуто згоди щодо поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами, то він в квітні 2016 року звернувся із позовом про визнання майна об?єктом права спільної сумісної власності та виділ частки майна в натурі. По справі була призначеної судова будівельно-технічна експертиза. Сторони вирішили укласти мирову угоду, ним було підготовлено проект мирової угоди, але відповідачка поїхала в Польщу і в судове засідання не з?явилася. Діти просили, щоб вони помирилися і вирішили спір добровільно. Тому, подав заяву про залишення без розгляду позовну заяву. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 09.10.2016 року позовна заява залишена без розгляду. Всі роки він проживав в будинку разом із дочкою та її сім?єю, а відповідачка була в Польщі В 2019 році відповідачка одружилася і в 2020 році приїхала із Польщі, вигнала дочку з будинку, а в лютому 2021 року заявила позивачу, щоб він теж звільнив будинок. А тому, він змушений звернутися в суд за захистом свого права. Рішенням виконкому Воскресинцівської сільської ради № 36 від 25 серпня 1988 року схвалено рішення загальних зборів колгоспу про виділення земельної ділянки [PERSON] для будівництва. Відповідачці видали будівельний паспорт, а 25 жовтня 1988 року винесли в натурі межі земельної ділянки і розбивку будівель. Одержала будівельний паспорт відповідачка, будучи ще неповнолітньою, а тому будівництво розпочалося пізніше. На час їх одруження було збудовано тільки фундамент під будинок, який вже почав приходити в непригідність. Після одруження сторони за спільні кошти побудували будинок з господарськими будівлями та спорудами.. Крім завершення будівництва будинку, вони в 1998 році побудували курник - Е та вбиральню - Є, в 1999 році побудували гараж - Д, майстерню - Г , а в 2007 році побудували гараж - В, стайню - Б. В листопаді 2015 року сторони виготовили технічний паспорт в Коломийському МБТІ, але до кінця оформлення документів на будинок не завершили. В грудні 2015 року відповідачка зареєструвала право власності за собою, але при цьому виготовила технічний паспорт, де вказала, що будинок та господарські будівлі і споруди побудовані в 1989 році. 26.12.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Зазначила відповідач рік побудови будинку та господарських будівель і споруд 1989 року, щоб скрити ту обставину, що будинок з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю подружжя. Але та обставина, що будівництво проводилося в період, коли сторони були в зареєстрованому шлюбі підтверджується будівельним паспортом із якого видно, що тільки в жовтні 1988 року були винесені в натурі межі земельної ділянки, із робочого проекту газифікації житлового будинку видно, що газифікація проводилася в 1999 році, із Постанови № 45 накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 11 липня 2000 року видно, що самовільно побудовано гараж в 2000 році, а також із довідки сільської ради видно, що будинок побудовано в 1995 році. В шлюбі сторони звели стіни будинку, встановили дах, поштукатурили будинок ззовні та всередині, встановили вікна, двері, підлогу, газифікували будинок, провели електрику, провели водопровід та каналізацію, а господарські будівлі та споруди були повністю побудовані в шлюбі. Після закінчення будівництва в лютому 1998 року вони зареєструвалися в будинку. Будинок складається із двох кімнат, прихожої, підвалу, загальною площею 85,7 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., а тому можна виділити співвласникам відокремлену частину будинку з окремим входом. Земельна ділянка для будівництва будинку надавалася відповідачці, а тому [PERSON] , передано у приватну власність 0,0884 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку. Право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом І-ІФ № 032709 від 11 листопада 1997 року. Тому, просить визнати будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та виділити мені в натурі 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно варіантів висновку судово-технічної експертизи; поділити земельну ділянку для обслуговування будинку по [ADDRESS] площею 0,0884 га, виділивши мені 1/2 частку земельної ділянки та визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0.0884га., та стягнути із відповідача судові витрати в розмірі 1848 гривень, та за проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно представленої квитанції. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.05.2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті дану цивільну справу. Відповідно до Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 01-11/105/2025 від 11.04.2025 року, згідно з п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку сторін, письмові клопотання сторін, суд доходить наступних висновків. Відповідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Судом встановлено, що 10.09.2015 року між сторонами розжовано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (видане повторно) Серія [NUMBER] від 09.03.2016 року (а.с. 11). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015891818 від 13.10.2015 року, між [PERSON] та [PERSON] , 07.10.2015 року зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що складено актовий запис № 15 (а.с. 12). Згідно із копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 54392 від 09.11.2015 року, виданої про те, що в [ADDRESS] , згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 року, в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано (а.с. 13). Відповідно до копії постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 45 від 11.07.2000 року, в зв`язку з тим, що [PERSON] , самовільно побудований гараж з порушенням архітектурно-планувальних норм, накладено штраф, у сумі 136 грн. (а.с. 14). Згідно з копією рішення Виконавчого комітету Воскресинцівської сільської ради Коломийського району про надання дозволу на газифікацію житлового будинку [PERSON] , від 27.08.1999 року, дозволено [PERSON] , газифікувати житловий будинок, що знаходиться в с. Воскресинці, згідно техдокументації (а.с. 15). Відповідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2601540142015 від 23.12.2025 року, [PERSON] , належить земельна ділянка, загальною площею 0, 0884 га, що знаходиться в с. Воскресинці, Коломийського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2623281001:01:001:0323, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 16). Згідно з копією Державного акту на право приватної власності а землю Серія ІФ № 032709 від 11.11.1997 року, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Воскресинцівської сільської ради від 30.1.1997 року № 8 ІФ-07-08-2/000464, їй передано в приватну власність земельна ділянка, площею 0, 5019 га, що розташована в с. Воскресинці, землю передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 19). Відповідно до копії ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.09.2016 року, по справі № 346/2186/16-ц, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання майна, об`єктом права спільної сумісної власності та виділ частки майна в натурі залишено без розгляду (а.с. 20). Згідно з копію Довідки № 02-15/6248 від 04.07.2001 року, виданої відділом ДВС Коломийського районного управління юстиції про те, що [PERSON] , жителька с. Воскресинці, сплатила штраф, в сумі 136 грн., по кв. № 3100921 від 26.07.2000 року (а.с. 22). Відповідно до копії Довідки № 238 від 09.03.2016 року, виданої виконкомом Воскресинцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно запису по господарської книги № 4, особовий рахунок № [NUMBER] , сторінка № [NUMBER] , за період 1996-2000 роки, числиться, що житловий будинок в [ADDRESS] , рік побудування 1995 (а.с. 23). Згідно з копією Акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 25.10.1988 року, на підставі рішення виконкому Коломийської Ради народних депутатів № 218 від 12.10.1988 року, та у відповідності з проектом забудови земельної ділянки, встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] , для будівництва житлового будинку та господарських споруд, площа земельної ділянки 0, 08 га (а.с. 26). Відповідно до Висновку про незалежну оцінку майна від 12.04.2021 року, ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 85, 7 кв.м., та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , визначена порівняльним методом, станом на 12.04.2021 року, становить 133\~640 грн. (а.с. 37-38). Згідно з Висновком від 12.04.2021 року, вартість земельної ділянки, кадастровий номер: 2623281001:01:001:0323, площею 0, 0884 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] , становить 29\~537 грн., в розрахунку на один квадратний метр земельної ділянки 33 грн. 41 коп. (а.с. 39-43). Відповідно до копії трудової книжки (а.с. 84-85), та копії Витягу з диного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 86-87), встановлено, що [PERSON] , на час будівництва будинку позивач працював у Коломийській центральній рай лікарні та займався підприємницькою діяльністю. Згідно із висновком експерта №27/10/22 від 27.10.2022 року, дійсна вартість будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить: 610330 грн. в т.ч.: 116352,00 грн. ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0.0884 га; 493978 грн. ринкова вартість земельних поліпшень (житлового будинку загальною площею 85,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами). Ступінь будівельної готовності житлового будинку без встановлення стіни від фундаменту до кінця будинку, даху, вікон, дверей, підлоги, зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт, внутрішнього інженерного обладнання (газифікації будинку, проведення електрики, влаштування водопроводу та каналізації) становить 5%. Вартість умовно незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 5% з урахуванням поточного технічного стану досліджуваного житлового будинку становить: 16534 грн. Розділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (будинковолодіння) по [ADDRESS] відповідно до часток співвласників (по 1/2) та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва - технічно можливо. У дослідницькій частині висновку розроблено два варіанта поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (будинкволодіння) з незначним відхиленням від ідеальних часток та (до 10% від площі або вартості, яка припадає в будинку на частку співвласника), а саме в частках: По першому варіанту розподілу: Співвласнику №1 з 1/2 часткою у житловому будинку пропонується надати приміщення загальною площею 15,5 м2, що менше від ідеальної частки на 27,35 м2. Вартість приміщень з господарськими будівлями («Б»-Стайня, «В»-Гараж, «Г»-Майстерня, «Д»-Гараж, «Е»-Курник, «I»-Вимощення) становить 199\~780 грн., що менше від ідеальної частки на 47 209 грн. і становить 40/100 частки у [ADDRESS] з 1/2 часткою у житловому будинку пропонується надати приміщення загальною площею 70,2 м2, що більше від ідеальної частки на 27,35 м2. Вартість приміщень з господарськими будівлями («№1»-Криниця, «№2-5»-Огорожа) становить 294 198 грн., що більше від ідеальної частки на 47 209 грн. і становить 60/100 частки у будинковолодінні. Варіант №1 поділу відповідає фактичному порядку користування житловим будинком із врахуванням існуючої добудови до житлового будинку де розташовані допоміжні приміщення. По другому варіанту розподілу: Співвласнику №1 з 1/2 часткою у житловому будинку пропонується надати приміщення загальною площею 31,9 м2 , що менше від ідеальної частки на 10,95 м2. Вартість приміщень з господарськими будівлями («Б»-Стайня, «В»-Гараж, «Г»-Майстерня, «Д»-Гараж, «I»-Вимощення) становить 251 458 грн., що більше від ідеальної частки на 4 467 грн. і становить 51/100 частки у [ADDRESS] з 1/2 часткою у житловому будинку пропонується надати приміщення загальною площею 53,8 м2, що більше від ідеальної частки на 10,95 м. Вартість приміщень з господарськими будівлями («Е»-Курник, «№1»- Криниця, «№2-5»-Огорожа) становить 242 522 грн, що більше від ідеальної частки на 4 467 грн. і становить 51/100 частки у [ADDRESS] поділу з врахуванням існуючої добудови до житлового будинку де розташовані допоміжні приміщення. Перелік будівельних робіт, які необхідно провести для забезпечення ізольованого користування частинами будинку, які пропонується виділити співвласникам за варіантом №2: Для обох співвласників: Закласти дверний проріз між приміщенням 1-2-прихожа, площею 16,5 м2 та приміщенням 1-3-кімната, площею 16,4 м2. Для співвласника №1: Влаштувати дверний проріз між приміщеннями у приміщення 1-4-кімната, площею 15,5 м2 та приміщенням 1-3-кімната, площею 16,4 м2. Для співвласника №2: Влаштувати у приміщенні 1-2-прихожа, площею 16,5 м2 житлову кімнату. У дослідницькій частині висновку розроблено два варіанта поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2623281001:01:001:0323 площею 0,0884 га відповідно до часток співвласників (1/2 та 1/2). Конфігурація та проміри ділянок описані у дослідницькій частині висновку та графічно зображено у Додатках №2-3, де: ЗЕЛЕНА ШТРИХОВКА Співвласники №1, земельна ділянка площею 442 кв.м. СИНЯ ШТРИХОВКА Співвласники №2, земельна ділянка площею 442 кв.м. Варіанти поділу земельної ділянки відповідають варіантам поділу будинковолодіння (а.с.106-145). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта №337107467 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження у [PERSON] відсутні (а.с.184). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст.60 Сімейного кодексу України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК). Стаття 69 СК України надає подружжю право на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~ст.\~372\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом.\~У разі\~поділу майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. За\~рішенням суду\~частка співвласника\~може бути\~збільшена або\~зменшена з\~урахуванням обставин,\~які мають\~істотне значення. У\~разі поділу\~майна між\~співвласниками право\~спільної сумісної\~власності на\~нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є у тому числі: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно із ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено правовий висновок, що «у статті 60СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що спірний будинок є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки побудований в період шлюбу, за їх спільні кошти сторін, незалежно від того, що право власності оформлене та зареєстроване за відповідачем. Таким чином, спірне нерухоме майно, набуте сторонами за час зареєстрованого шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними у рівних частках. Що стосується спірної земельної ділянки площею 0.0884 га, кадастровий номер 2623281001:01:001:0323, суд доходить наступних висновків. Відповідно до\~ч.1\~ст.81\~ЗК України,\~громадяни України\~набувають права\~власності на\~земельні ділянки\~на підставі: а)\~придбання за\~договором купівлі-продажу,\~ренти,\~дарування,\~міни,\~іншими цивільно-правовими\~угодами; б)\~безоплатної передачі\~із земель\~державної і\~комунальної власності; в)\~приватизації земельних\~ділянок,\~що були\~раніше надані\~їм у\~користування; г)\~прийняття спадщини; ґ)\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~належної їм\~земельної частки\~(паю). Враховуючи, що положення ч.5 ст.57 СК України особистим майно подружжя встановлюють набуття земельної ділянки одним з подружжя саме в порядку приватизації, а надані суду докази не містять жодних відомостей про те що спірну земельну ділянку було набуто внаслідок приватизації, поза як рішенням ради вказана земельна ділянка передавалась безоплатно у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування саме спірного житлового будинку, тому, суд приходить до висновку що вказана земельна ділянка підлягає визнанню спільною власністю подружжя. Суд приймає висновок експерта №27/10/22 від 27.10.2022 року та, з урахуванням позиції позивача, запропонований ним варіант №2. Суд вважає, що вищевказаний варіант відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved