Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

АТ "Акцент-Банк" (далі А-Банк) просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 81155,32 гривень заборгованості за кредитним договором б/н від 28.10.2021 та судові витрати по справі в сумі 3028,00 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що 28.10.2021 відповідач шляхом підписання анкети-заяви приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі цієї анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://а-bаnk.соm.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. А-Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач зі своєї сторони в порушення умов укладеного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору А-Банку не надавав. У зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання у відповідача станом на 19.05.2025 утворилась заборгованість в загальній сумі 81155,32 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 53368,53 грн та заборгованості по відсоткам в сумі 27786,79 грн. А-Банк неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу sms-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Проте відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-банк». Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09 червня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 30 червня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі у встановленому порядку був повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 28\~жовтня 2021\~року з\~метою отримання\~банківських послуг\~відповідач [PERSON] \~підписав анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «А-Банк». Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між нею та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг. Згідно із довідкою А-Банку відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано дві картки: № [NUMBER] зі строком дії до червня 2028 року; № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року. Відповідно до довідки А-Банку за лімітами на відкритий відповідачу рахунок 28.10.2021 був встановлений кредитний в сумі 4000,00 грн, який 25.04.2024 збільшений до 53400,00 грн. За розрахунком А-Банку заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19.05.2025 становить 81155,32 грн, з них: 53368,53 грн - заборгованість за кредитом; 27786,79 грн - заборгованість по відсоткам. З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що за період з 28.10.2021 по 19.05.2025 сума витрат складає 151628,84 грн, сума зарахувань 70473,52 грн, сума комісій 2473,82 грн, сума кеш беку 55,31 грн. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) пози-чальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознака-ми, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом вищенаведених законодавчих норм позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, у тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом, а також порядку їх нарахування. Із наданого А-Банком розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача за вище указаним кредитним договором вбачається, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості. Станом на 19.05.2025 у відповідача наявна заборгованість по тілу кредиту в сумі 53368,53 грн. Така сума заборгованості по тілу кредиту жодним доказом по справі не спростована, в той же час підтверджена належними і допустимими доказами (банківською випискою та розрахунком заборгованості). Належить зазначити, що фактично отримані та використані позичальником кошти підлягають поверненню банку, а тому банк вправі вимагати захисту свого права шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів. Отже, на підставі наведеного суд вважає суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 53368,53 грн доведеною і підставною, у зв`язку із чим у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо заявлених А-Банком позовних вимог по відсотках в розмірі 27786,79 грн суд дійшов наступного висновку. У позовній заяві позивач вказує про надання відповідачу кредитних коштів під 40,80% річних, що обраховується на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, із підписаної відповідачем [PERSON] анкети-заяви вбачається, що у ній не обумовлено про таку істотну умову договору як процентна ставка за користування кредитом, не визначено її розміру і порядку сплати (погашення), а також відсутні дані щодо обраного відповідачем типу кредитного продукту. Як на підставу проведення нарахування відсотків за користування кредитом А-Банк у позовній заяві та доданих до неї доказах посилається на Умови та Правили надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які вважає невід`ємною частиною укладеного із відповідачем кредитного договору в силу положень ст.634 ЦК України, а також на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013, висловила правову позицію, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Зважаючи на наявні у справі докази та зазначену правову позицію, у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору А-Банк дотримав вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими А-Банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Доданий до позову витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», у тому числі стосовно Тарифів користування кредитною карткою, не містить підпису відповідача, тому не може бути належним доказом, оскільки не свідчить про ознайомлення відповідача зі змістом цих Умов, Правил та Тарифів. Інших достовірних підтверджень того, що саме додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент підписання цієї анкети-заяви взагалі містили умови щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, матеріали справи не містять. З огляду на викладене надані витяги з Умов та Правила надання батьківських послуг в А-Банку не можуть розцінюватись як невід`ємна частина кредитного договору. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що між сторонами укладений передбачений ст.634 ЦК України договір приєднання, відповідно й погоджені в письмовому вигляді такі складові договору як відсоткова ставка за користування кредитом та штраф за порушення грошового зобов`язання. Приєднаний до позову паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка Зелена», у якому визначені умови кредитування, і який підписаний відповідачем [PERSON] , не є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а є лише підтвердженням виконання А-Банком законного обов`язку надати позичальнику повну інформації щодо можливих варіантів умов кредитного договору перед його укладенням, що є необхідним для забезпечення відповідачу здійснити свідомий вибір на користь одного з них. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20 висловив правову позицію про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, враховуючи відсутність по справі підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови щодо відсотків за користування кредитом, заявлена А-Банком вимога про стягнення з відповідача цієї складової, а саме 27786,79 грн відсотків, задоволенню не підлягають. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи характер спірних правовідносинах та норми чинного законодавства, суд вважає доведеною належними і допустимими доказами заборгованість відповідача перед позивачем лише по тілу кредиту в сумі 53368,53 грн. Вимоги стосовно заборгованості по відсотках в сумі 27786,79 грн не ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами кредитного договору, тому задоволенню не підлягає. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову частково. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 65,76% таких вимог.

Outcome: partial