Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №7830721 у розмірі 32218,87 грн та судових витрат у справі. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 12 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір №7830721 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 27 лютого 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено Договір факторингу №27022024, згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача у сумі 32218,87 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини. 12 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит №7830721 відповідно до п.п. 1.1.,1.2.,1.3.,1.3.2.,1.4. якого кредитодавець зобов`язується на строк визначений договором надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Типом кредиту є кредит. Сума кредиту становить 9000 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 12.10.2023. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 27.10.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 25.01.2024. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 27.10.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 25.01.2024 (а.с.8-13). Згідно з п.п. 1.5.,1.5.1.,1.5.2.,1.5.3.,1.6. загальні витрати\~позичальника за\~пільговий період\~складають\~3127,50\~грн.\~в грошовому\~виразі та 141762,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період),\~загальні витрати\~позичальника за\~кредитом (за\~весь строк\~кредитування)\~складають 31477.00\~грн.\~в грошовому виразі\~та 18515.00\~відсотків річних\~у процентному\~значенні (орієнтовна\~реальна річна\~процентна ставка за\~весь строк\~кредитування).\~Орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для позичальника\~за пільговий період складає\~12127,50\~гривень.\~Орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для позичальника\~(за\~весь строк кредитування)\~складає 40477,50\~гривень.\~Всі вказані\~розрахункові величини\~як за\~пільговий період так\~і за\~весь строк\~кредитування,\~включаючи загальні\~витрати позичальника\~за кредитом,\~орієнтовну реальну річну\~процентну ставку,\~орієнтовну загальну\~вартість кредиту\~для позичальника,\~а також\~строк кредиту розраховані\~з припущення,\~що позичальник\~отримає кредитні\~кошти в\~день укладення\~цього договору,\~а строк\~кредитування залишиться\~незмінним та\~що кредитодавець\~і позичальник\~виконають свої обов`язки\~на умовах\~та у\~строки,\~визначені в\~Договорі,\~зокрема позичальник\~здійснить повне погашення заборгованості\~згідно п.1.4\~Договору.\~Позичальник розуміє\~та погоджується,\~що наведені\~в цьому пункті показники\~не підлягають\~оновленню у\~випадку продовження\~позичальником строку\~кредитування, часткового дострокового\~погашення заборгованості\~чи прострочення\~виконання ним\~зобов`язань. Комісія за\~надання кредиту:\~900,00\~грн.,\~яка нараховується\~за ставкою\~10.00\~відсотків від\~суми кредиту одноразово в\~момент видачі\~кредиту. Проценти за\~користування кредитом\~протягом пільгового\~періоду:\~2227,50\~грн.,\~які нараховуються\~за ставкою 1,65\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~строку користування\~кредитом протягом пільгового\~періоду. Проценти за\~користування кредитом\~протягом поточного\~періоду:\~28350,00\~грн.,\~які нараховуються\~за стандартною процентною\~ставкою 3,50\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день користування кредитом\~протягом поточного\~періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Згідно з п. 2.2.1 Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, визначених Договором. В Розділі 10 Договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «МІЛОАН», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, дані паспорта, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер телефону. Договір про споживчий кредит №7830721 підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 795332 (а.с.8). Згідно з Додатком № 1 до Договору № 7830721 від 12 жовтня 2023 датою повернення платежу встановлено 25 січня 2024. Підписавши 12 жовтня 2023 року паспорт споживчого кредиту (Додаток №2 до Договору) відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с.14). Відповідно до Додатку № 3 до Договору відповідачем 12 жовтня 2023 року сформовано заяву на отримання кредиту № 7830721 на суму 9000 грн (а.с.16). 27 лютого 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» укладено Договір факторингу № 27022024, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалось відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, а позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату (а.с.17-19). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27022024 від 27 лютого 2024 року божником за кредитним договором №7830721 зазначено відповідача, де загальна сума заборгованості за договором складає 32218,87 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає - 9000 грн, заборгованість за відсотками 22318,87 грн, заборгованість за комісією 900 грн (а.с.20). Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим відповідно до наданого розрахунку має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №7830721 від 12 жовтня 2023 року у розмірі 32218,87 грн, яка складається з: - заборгованість за основною сумою боргу 9000 грн; - заборгованість за відсотками 22318,87 грн; - заборгованість за комісією 900 грн (а.с.21). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом ураховуються такі обставини. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 900 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2023 року № 204/224/21. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 900 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 31318,87 грн, з яких сума заборгованості за основним боргом у розмірі 9000 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 22318,87 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2943,42 грн (3028*31318,87/32218,87).

Outcome: partial