Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка залишилася після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 липня 1999 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. 24 листопада 1994 року укладено договір міни, відповідно до якого квартира [ADDRESS] стала належати на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла одна із співвласниць [PERSON] . Після її смерті видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я її дочки [PERSON] , дочки [PERSON] , чоловіка [PERSON] на 1/3 частку 1/4 частини квартири (по 1/12 частини квартири кожному). [INFO] помер один із співвласників квартири [PERSON] . Після його смерті видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я його дочки [PERSON] , дочки [PERSON] на 1/2 частку 1/3 частини квартири (по 1/6 частки квартири). На ім`я [PERSON] видано витяг з Державного реєстру речвих прав на 1/4 частину квартири. Отже, [PERSON] стало належати 1/2 частина квартири. [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на майно, зокрема частку квартири [ADDRESS] . Як чоловік, є спадкоємцем першої черги після смерті дружини. Своєчасно прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав з дружиною на момент її смерті. Окрім того, ним подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки частки всіх співвласників не виділені. З моменту обміну квартири частки всіх чотирьох співвласників були рівними, тобто по 1/4 частини квартири. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що відповідно до договору міни від 24 листопада 1994 року квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки частки між співвласниками не були виділені, подальший поділ часток після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є можливим. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Позивач вказує в позовній заяві на відмову нотаріуса у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини, але це твердження не підкріплене ніякими доказами. Відмову нотаріус зобов`язаний викласти у письмовій формі. позивач тільки ж додає відповідь на заяву, в якій немає відмови нотаріуса, лише вказано норми законодавства та роз`яснено питання звернення. Роз`яснення нотаріуса про звернення до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно має форму рекомендаційного характеру, документ має неналежну форму. Ухвалою від 07 травня 2025 року позовну заяву суд залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 22 травня 2025 року суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунув. Ухвалою від 10 червня 225 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. \~ В підготовчому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 05 липня 1991 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом загс м.Рівне. 24 листопада 1994 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору міни квартири, поосвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, про що свідчить дублікат договору міни від 21 січня 2020 року, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198076978 від 29 січня 2020 року, № 198074965 від 29 січня 2020 року, № 198076123 від 29 січня 2020 року, № 198074208 від 29 січня 2020 року. 18 липня 2024 року державний нотаріус Здолбунівської державної нотаріальної контори Рева Л.Л. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку 1/4 частки (1/12 частку) квартири [ADDRESS] , як спадкоємцю майна [PERSON] , яка померла [INFO] . У вказаному свідоцтві також зазначено, що спадкоємцями майна [PERSON] , окрім дочки [PERSON] , є її дочка [PERSON] - в розмірі 1/3 частки у спадщині та її чоловік [PERSON] - в розмірі 1/3 частки у спадщині. Отже, після смерті [PERSON] дружина позивача [PERSON] успадкувала 1/12 частку спірної квартири. 18 липня 2024 року державний нотаріус Здолбунівської державної нотаріальної контори Рева Л.Л. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку 1/3 частки (1/6 частку) квартири [ADDRESS] , як спадкоємцю майна [PERSON] , який помер [INFO] . У свідоцтві зазначено, що спадкоємцем майна [PERSON] , окрім дочки [PERSON] , є його дочка [PERSON] - в розмірі 1/2 частки у спадщині. Отже, після смерті [PERSON] дружина позивача [PERSON] успадкувала 1/6 частку квартири. [INFO] дружина позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 травня 2018 року Виконавчим комітетом Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після дружини. Листом № 72/02-14 від 28 лютого 2025 року приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. відмовила у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкове майно (спірна квартира) є спільною сумісною власністю померлої [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і проведення державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). За приписами ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна дружини [PERSON] та прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить частина квартири [ADDRESS] . Отримати свідоцтво про право на спадщину на частину спірної квартири в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки його та дружини частки у спільній сумісній власністі на квартиру залишились не визначені, у зв`язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Докази, що між співвласниками квартири [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, у справі відсутні, а тому частки кожного співвласника у праві спільної власності є рівними та становлять частку для кожного. Оскільки дружині позивача [PERSON] належала 1/4 частка у праві спільної власності на спірну квартиру і за життя вона успадкувала 1/12 частку спірної квартири після смерті матері та 1/6 частку - після смерті батька, до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . З огляду на вказані обставини, наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved