Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та\~визначення місця\~проживання дитини.\~В обґрунтування\~посилався на\~те,\~що 16\~вересня 2021\~року між\~ним та\~відповідачем укладено\~шлюб,\~який зареєстровано\~Старосамбірським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану в\~Самбірському районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів).\~У шлюбі\~в сторін\~народилась дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Подружжя не\~змогли збудувати\~міцної сім`ї.\~Через відмінність\~їхніх характерів\~та різні\~погляди на\~життя,\~сімейні відносини,\~сімейні цінності,\~обов`язки щодо\~ведення спільного\~сімейного побуту\~та спільного\~забезпечення матеріального\~добробуту сім`ї,\~між ними\~постійно виникали\~сварки.\~Наведене призвело\~до того,\~що шлюбні\~відносини подружжя\~почали істотно\~погіршуватись,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного їх\~припинення.\~Близько двох\~років вони\~проживають окремо\~та не\~підтримують жодних\~відносин,\~кожен з\~них живе\~своїм особистим\~життям,\~спільне господарство\~не ведеться.\~Позивач вважає\~неможливим подальше\~підтримування сімейних\~відносин із\~відповідачем,\~а формальне\~перебування у\~шлюбі недоцільним\~та не\~бажаним. Подальше спільне життя разом з дружиною як подружжям та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам щодо влаштування майбутнього, а також інтересам їхньої дитини, якій необхідно створити без стресові умови зростання. Сторони вживали заходи щодо примирення, однак такі не дали бажаного результату. Враховуючи відсутність між подружжям почуттів любові та поваги, довготривалу неможливість подолати непорозуміння, [PERSON] просить суд не надавати строку для примирення, оскільки таке суперечитиме його інтересам та моральним засадам суспільства. Дочка сторін [PERSON] проживає спільно з батьком, позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] . Проживання дитини саме разом з батьком зумовлене самоусуненням відповідача від будь-яких обов`язків у їхній сім`ї. Позивач із матір`ю дитини не проживає, самостійно займається вихованням дочки, самостійно її утримує, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує. Між ним та дитиною склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність одне до одного. Водночас відповідач віднедавна почала провокувати різного роду сварки, висловлює твердження, що всупереч волі дочки вивезе її за кордон, відповідач часто змінює своє бачення з приводу того хто буде виховувати дочку, що є підставою для звернення до суду із позовом про визначення місця проживання дитини. Позивач вважає, що в інтересах дочки [PERSON] проживати саме з ним, а не з її матір`ю, так як він у повній мірі сприяє та сприятиме розвитку та інтересам дитини; має можливість забезпечити дочці належні мови проживання, займається її вихованням. Разом з тим не чинитиме жодних перешкод у спілкуванні відповідача з дочкою і готовий зі свого боку усіма способами та силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. У зв`язку з необхідністю надання різного виду допомоги дитині, необхідністю переміщення із дитиною без документального оформлення згоди від матері, яка з дитиною не проживає, позивачу необхідно встановити факт, що він проживає разом з дитиною, самостійно виховує і здійснює догляд за дочкою. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки напряму впливає на його права й обов`язки як батька та на інтереси дитини, яка перебуває на його самостійному вихованні. При таких обставинах позивач просить суд розірвати шлюб, визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] з ним та встановити факт, що він проживає разом з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] та самостійно одноособово виховує і самостійно утримує дочку, як основний і єдиний утримувач, без участі матері [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дащишак О.С. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щоб дочка проживала з батьком. Додатково зазначила, вона більше проживає за кордоном, де влаштувала своє життя, а позивач проживає з їхньою дочкою та дуже добре доглядає за дитиною. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик до суду також не прибув, подано заяву, в якій представник не заперечує щодо розгляду судом справи без його участі. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2021 року в Старосамбірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось. Між ними постійно виникали сварки через відмінність їхніх характерів та різні погляди на життя, сімейні відносини, сімейні цінності, обов`язки щодо ведення спільного сімейного побуту та спільного забезпечення матеріального добробуту сім`ї. Наведене призвело до того, що шлюбні відносини подружжя почали істотно погіршуватись і в кінцевому результаті фактично були припинені. Близько двох років подружжя проживають окремо, не підтримують жодних відносин, кожен з них живе своїм особистим життям, спільне господарство не ведеться. Сторони вживали заходи щодо примирення, однак такі не дали бажаного результату. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також їх малолітньої дитини. Разом з тим сторони по суті спору про визначення місця проживання дитини вирішили, що дочка [PERSON] залишиться проживати із батьком. Як встановлено судом, як на час пред`явлення позову, так і на час розгляду справи, між сторонами не існувало спору щодо місця проживання малолітньої дитини. Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає разом із батьком за адресою [ADDRESS] . Проживання дитини саме разом з батьком зумовлене самоусуненням відповідача від будь-яких обов`язків у їхній сім`ї. Позивач самостійно займається вихованням дочки, самостійно її утримує, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує. Між ним та дитиною склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність одне до одного. Він у повній мірі сприяє розвитку та інтересам дитини; має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, займається її вихованням. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України\~закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із Витягу з реєстру територіальної громади від 30.07.2025 року відомо, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За даними характеристики №344-5 від 30.07.2025р. виданої виконкомом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, підтверджено реєстрацію [PERSON] за наведеною адресою. Також зазначено, що скарг від сусідів та жителів села на нього не поступало. Зауважень зі сторони виконкому до нього немає. Як вбачається із довідки №323-5 від 30.07.2025р. виданої виконкомом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, позивач за вказаною адресою зареєстрований разом із дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Тому, з урахуванням вимог наведених норм, аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, які не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, позицію учасників про те, що вони фактично дійшли згоди, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із батьком, - позивачем по справі, що не позбавляє матері [PERSON] права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь в її утриманні та вихованні. Також підлягає до задоволення вимога про встановлення факту, що позивач самостійно виховує та утримує дочку, оскільки така підтверджується встановленими в суді обставинами та доданими доказами.

Outcome: approved