Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

11 серпня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~мотивуючи тим, що 15 вересня 2023 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, актовий запис № 1310. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння та протилежні погляди та сімейні відносини та обов`язки. Сторони припинили спільне проживання, шлюбу носить формальний характер. Просить шлюб розірвати. 12.08.2025 судом відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 вересня 2023 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, про що складений актовий запис №1310 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) За твердженням позивача шлюб має формальний характер. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінивши шлюбні стосунки сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, оскільки сторони разом не проживають, не бажають збереження шлюбу, наполягають на його розірванні. На переконання суду подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 5 від 11.08.2025. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved