Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

09.05.2023 позивач [PERSON] звернулася до відповідача - [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Тересвянської селищної ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог посилається на те, що від спільного проживання з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] залишив позивачку з донькою, коли останній не було ще й року, та з того часу з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, жодних зв`язків з донькою не підтримує, хоча відповідачу ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні з нею. Крім того на даний час уникає зустрічей з позивачкою щодо вирішення питання зі сплати аліментів, призначених рішенням Бердичівського міськрайонного суду, по яких має заборгованість, яка станом на 01.03.2023 становила 65 620 грн. Позивачка самостійно утримує та забезпечує доньку, окрім того що має старшого сина [PERSON] , [INFO] . Ксенія має всі належні умови для свого розвитку та проживання, на час подачі позову до суду дитина відвідувала Бердичівський ДНЗ «Берегиня», за час навчання в якому відповідач жодного разу не відвідував батьківських зборів, не проявляв заінтересованості відносно дитини, не вітав з днем народження, не проводив вільного часу з дівчинкою, не цікавився матеріально-побутовими проблемами та рівнем розвитку, що свідчить про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Ухвалою суду від 05.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. У зв`язку з неявкою сторін підготовче судове засідання відкладено на 23.04.2025 та 03.06.2025. Ухвалою суду від 03.06.2025 у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, якому доручено скласти та надати письмовий висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] та оголошено перерву до 15.07.2025 та у зв`язку з повторним витребуванням доказів до 10.09.2025 Ухвалою суду від 10.09.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 10.09.2025. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що на даний час вона перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, [PERSON] , який для дитини являється фактичним батьком, забезпечує її та піклується про її фізичний і духовний розвиток, має намір усиновити. На даний час позивачка разом з дочкою [PERSON] проживають в с-щі Тересва Тячівсьукого району Закарпатської області разом з [PERSON] . Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, однак подав нотаріально завірену заяву від 07.03.2023 про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та просить справу розглядати без його участі. Представник органу опіки та піклування Тереснявської селищної ради Тячівського району Закарпатської області до суду не з`явився. Від селищного голови надійшла заява про розгляд справи без участі органу опіки та піклування, позовні вимоги позивачки підтримують та надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, свідків, думку дитини, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до статті 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що 27.10.2023 при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, батьками [PERSON] , [INFO] є громадянка України [PERSON] (позивач) та громадянин України [PERSON] - відповідач у справі. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2018 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн., щомісячно до повноліття дочки. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, яка в сумі складає 65 620,00 грн. На даний час позивачка [PERSON] , [INFO] разом із донькою [PERSON] , [INFO] сином [PERSON] , [INFO] та тіткою [PERSON] , [INFO] проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 79 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Озадівським старостинським округом №8 Райгородоцької сільської ради бердичівського району Житомирської області. Відповідно до характеристики вихованки ЗДО №4 «Берегиня» Надворна Ксенія є вихованкою даного закладу дошкільної освіти з 01.09.2019. Дівчинка розумово розвинена, рівень розвитку психічних процесів відповідає віку. Досить висока контактність у спілкуванні з дітьми. Ксенія має достатній фізичний розвиток, сформовані усі навички до самообслуговування, охоче виконує трудові доручення. Завжди активна у різних видах діяльності: в ігровій, навчальній, музичній, художній. Вихованням дитини займається мати [PERSON] , яка відповідально відноситься до розвитку дівчинки, цікавиться її життям в садочку, співпрацює з вихователями, надає посильну допомогу у групі. Батько не цікавиться розвитком дитини в ЗДО не приходить. Рішенням виконавчого комітету Тересвянської селищної ради від 18.08.2025 №670 вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку від 18.08.2025 долученого до матеріалів справи, Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області вважає, що доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи також наявна нотаріально завірена заява [PERSON] від 07.03.2023 про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та самоусунувся від їх виконання, зокрема залишивши позивачку із донькою, які й на той час не було і року не відвідував дитину та не цікавився її життям, не приймав участі у вихованні та не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. При цьому наявність від батька заяви про те, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, свідчить про його свідоме небажання як батька приймати участь в розвитку, вихованні та утриманні дитини. Таким чином, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому доходить висновку, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів, які могли б підтвердити належне виконання відповідачем батьківських обов`язків суду не було надано. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 169 СК України надають можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved