Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У червні 2024 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з вказаною позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач). В позовній заяві просив суд: стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2018 у розмірі 339 546, 10 грн. станом на 16.06.2024, що складається із: 285 202, 14 грн. заборгованість за тілом кредита, 54 343, 96 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати, що складаються з судового збору. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 11.10.2018 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 302 000, 00 грн. Відповідач отримав доступ до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/21 , тип - Visa Infinite. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36 % річних. В свою чергу Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором станом на 16.06.2024 року в сумі 285 202, 14 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 4 074, 55 грн. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Протоколом автоматизовного розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 року справу передано судді Макаренко І.О. На підставі розпорядження № 01-08-89 від 20.02.2025 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 761/23955/24 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Романишеній І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 березня 2025 року, яке в подальшому було відкладено. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, яке в подальшому було відкладено. 13 червня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-технічної почеркознавчої експертизи та витребування оригіналів первинних документів, копії яких міститься в матерілах справи. 19 серпня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення судово-технічної почеркознавчої експертизи. Посилаючись на те, що клопотання представником відповідача подане з порушенням процесуальних строків та без належного обґрунтування причин його подання з порушенням таких строків, позивач вважає, що дане клопотання підлягає залишенню без розгляду. Крім того, підпис анкети-заяви від 11.10.2018 року здійснений сторонами в електронному вигляді за допомогою стилуса. Відповідачем не надано доказів того, що він не підписував анкету-заяву в електронному вигляді за допомогою стилуса, а тому просив відмовити у задоволенні даного клопотання. З приводу клопотання сторони відповідача про призначення експертизи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Посилаючись на те, що відповідач заперечує вчинення ним правочинів з АТ «Приват Банк», сторона відповідача вважає за доцільне витребувати у позивача оригіналів первинних документів, копії яких надані позивачем суду як докази в якості додатків до позовної заяви і призначити судово технічну почеркознавчу експертизу підписів [PERSON] на оригіналах кредитних/боргових документів які надані позивачем суду. Відповідно до п.п. 1, 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про призначення експертизи у даній справи, оскільки підпис анкети-заяви від 11.10.2018 року здійснений сторонами в електронному вигляді за допомогою стилуса. Під час укладання даного договору, особу відповідача було встановлено, що підтверджується копією паспорта долученого до матеріалів справи. Будь-яких об`єктивних даних для сумніву щодо підписання договору саме відповідачем матеріали справи не містять. В матеріалах справи містяться інші докази, необхідні та достатні для встановлення дійсних правовідносин сторін та достатні для ухвалення рішення з наданням наявним доказам відповідної правової оцінки. У судове засідання учасники не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, а також відмовити у клопотанні про призначення експертизи. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою останнього. Суд зауважає, що належних доказів, які б підтверджували перебування на лікуванні представника до суду не надано. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості прибути у судове засідання, натомість, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час, представником відповідача не надано належних доказів, які б свідчили про поважні причини для відкладення розгляду справи, суд не знаходить підстав для відкладення судового засідання, а тому враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 27.08.2025 року, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які встановлені судом. 11.10.2018 року з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим, підписав заяву № бн від 11.10.2018 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 302 000, 00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (додана до позову). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/21 , тип - Visa Infinite. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36% річних. 11.10.2018 року Відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України" Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Користування кредитними коштами підтверджено випискою про рух коштів, з якої вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошових коштів. Із виписки також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, зокрема, поповнював рахунок свого мобільного телефону " [NUMBER] ", який зазначав у клопотаннях, проданих до суду, його представник. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що кредитні кошти відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 16.06.2024р. має заборгованість - 339 546, 10 грн., яка складається з наступного: 285 202, 14 грн. - заборгованість за тілом кредита, 54 343, 96 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Твердження представника відповідача, що на момент підписання вказаного договору відповідач перебував за кордоном, а тому ніяк не мав змогу підписати анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не знайшли свого відображення під час розгляду справи, оскільки останнім не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини. Крім того, представник відповідача під розгляду справи, вказував, що витрати робились не відповідачем, а іншою невідомою людиною. Разом з тим, доказів на підтвердження даної обставини до суду не надано. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, умови якого позивачем були виконані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, та відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2018 у розмірі 339 546, 10 грн. станом на 16.06.2024, що складається із: 285 202, 14 грн. заборгованість за тілом кредита, 54 343, 96 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 4 074, 55 грн.

Outcome: approved