Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 39290,72 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що здійснює постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є споживачем послуги з у вказаному будинку. У зв`язку із неналежною сплатою коштів за отримані послуги, у неї утворилася заборгованість за період з 01 листопада 2019 року по 29 лютого 2024 року, яка складає 32 658,20 грн, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2024 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 20 травня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 17 червня 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію щодо права власності чи інших речових прав (реєстровий номер та дату реєстрації; відомості щодо власника, у тому числі відомості про частку, що належить кожному співвласнику; відомості щодо правовстановлюючого документа) на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою [ADDRESS] станом на 01.01.2013. 27 червня 2025 року від Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла відповідь з копією свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 2006 року виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на квартиру в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі надсилалася за адресою зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній». Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 2006 року, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на квартиру в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. Окрім того, відповідач зареєстрована у даній квартирі та є споживачем послуг з постачання електричної енергії. Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п.1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Відповідно до п.3.1.5. Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному веб-сайті. Пунктом 4.12 Правил визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем послуг з постачання електроенергії у період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2021 року, у неї утворилась заборгованість в розмірі 39290,72 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Пунктом 4.35 Правил визначено, що спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача за послуги з постачання електричної енергії за період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2021 року становить 39290,72 грн, яка доведена позивачем суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачем не надано суду доказів відсутності у нього заборгованості за спожиту електроенергію чи існування її в меншому розмірі, а також доказів того, що вона не є споживачем наданих позивачем послуг за адресою: [ADDRESS] . Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, оцінивши наведені у позовній заяві аргументи і надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ТОВ «Київські енергетичні послуги» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 39290,72 грн. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved