Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1. Представник Какун Анна Станіславівна, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 14948 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9948 грн сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. 1.2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12.11.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (далі також Первісний кредитор, позикодавець) та [PERSON] (відповідач або позичальник) був укладений договір позики №77697391, відповідно до якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у позику, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити плату (проценти) від суми позики. 1.3 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №77697391 в загальній сумі 14948 грн. 1.4 Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань за договором позики, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», загальна сума якої складає 14948 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. ІІ. Процесуальні дії у справі 2.1 Ухвалою судді від 17.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 2.2. В судові засідання 14.07.2025 та 26.07.2025 представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 2.3 Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток на адресу її реєстрації, поштове повідомлення повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресею», у зв`язку з чим виклик [PERSON] здійснено через оголошення на веб-сайті суду, що вважається належним повідомленням. 2.4 Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 2.5 Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом 3.1 Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 3.2 12.11.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (позикодавець) та [PERSON] укладений Договір позики №77697391 (далі також кредитний договір), за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 5000,00 грн (кредит) на строк 30 днів за фіксованою процентною ставкою 1,99% шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити плату (проценти) від суми позики (п.1. 2, п.1.3, п.1.5 кредитного договору). Вказаний договір підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 74KfhRt2Ga. 3.3 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ"1 Безпечне агенство необхідних кредитів" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 3.4 Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14948 грн. 3.5 Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із частиною 2 пункту 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 3.6 Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 3.7 Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 3.8 Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 3.9 Судом встановлено, що кредитний договір укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем (ІКС) первісного кредитора, та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, а тому має силу договору, який укладений в письмовій формі. 3.10 Як слідує з позовної заяви, позивач стверджує, що отримав права вимоги за кредитним договором у розмірі заборгованості в сумі 14948 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9948 грн сума заборгованості за відсотками. При цьому, на підтвердження заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості за період з 27.10.2023 по 31.03.2025 (а.с.13); інших доказів на підтвердження надання кредиту/перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором, права вимоги на які перейшли до позивача, позивач не надав. IV.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 4.1 Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 4.2 З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. 4.3 При цьому, в разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. 4.4 Однак, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів за кредитним договором, права вимоги на які перейшли. 4.5 При цьому, суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17. 4.6 Розрахунки заборгованості,надані позивачем,не єпервинними документами,які підтверджуютьотримання кредиту,користування ним,укладення договорівна умовах,які вказанів позовнійзаяві,а томуне єналежними доказаминаявності заборгованості.Зазначені розрахункиіз зазначеннямконкретних розмірівзаборгованості єдокументами,що створенісамим позивачемта первіснимикредиторами,а відтак,інформація зазначенав них,за умовивідсутності первиннихдокументів,на підставіяких вонибули складені,не можутьбути доказом отримання відповідачем грошових коштів, користування ними, а отже не є належними та достатніми доказами наявності заборгованості, на яку вказує позивач. 4.7 При цьому суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, ТОВ «ФК «ЄАПБ» клопотань про витребування таких доказів, як це передбачено ЦПК України, до суду не подавало. 4.8 Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). 4.9 Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.10 Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. 4.11 Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 4.12 Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 4.13 На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень ЦПК України зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ініціював питання про їх витребування. 4.14 Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов кредитного договору або доказів перерахунку коштів на банківський рахунок/електронний платіжний засіб відповідачки позивачем не надано. 4.15 Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №916/2040/20). 4.16 З огляду на викладене, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку. 4.17 Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed