Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 09 червня 2012 року, шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Левківської сільського ради Житомирського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 3, повернення дошлюбного прізвища. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сім`я зруйнувалась після народження найменшого сина, з жовтня 2024 року відповідач не проживає разом із сім`єю, з того часу сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання та було отримано відповідачем. Відповідач скористався своїм правом та від 13.01.2025 року подав до суду клопотання, про встановлення строку на примирення з дружиною не менше шести місяців 14.02.2025 ухвалою суду було зупинення провадження по справі та надано сторонам строк на примирення терміном 6 місяців (а. с. 15). Сторонам було надано строк для примирення тривалістю 6 місяців, проте примирення між ними досягнуто не було. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі від 09 червня 2012 року, шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Левківської сільського ради Житомирського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають дітей: донька - [PERSON] [INFO] , донька - [PERSON] [INFO] , син - [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачем, спору щодо проживання дітей у сторін відсутній. Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, відповідач не висловив заперечень щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК є підставою для розірвання шлюбу. Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved