Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

29 травня 2025 року ТОВ «Бізнес\~позика» через\~систему «Електронний\~суд» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №505396-КС-001 від 22 липня 2024 року станом на 15 травня 2025 року в розмірі 8315,22 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам в розмірі 4865,22 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 450,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» зазначило, що 22 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 505396-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , вказану ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Таким чином, \~ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за договором кредиту. Відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 15 травня 2025 року утворилася заборгованість за кредитним договором №505396-КС-001 від 22 липня 2024 року в розмірі 8315,22 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам в розмірі 4865,22 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 450,00 грн. За таких умов позивач звернувся до суду за захистом свої майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ КБ\~«ПриватБанк»: - інформацію чи випускалася банківська картка № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; - інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 22.07.2024 року по 11.11.2024 року включно. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Мишевська Н.М. не з`явилася в судове засідання, хоча була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи. Просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та під особисту розписку. У ст. 223 ЦПК України наведені \~наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Так, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. (ч.1 ст.223 ЦПК України). У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). (ч.4 ст.223 ЦПК України). В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, повторно не з*явився до суду, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, тому відповідно до ч.8 ст.178, ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» є юридичною особою та зареєстроване як фінансова установа. Видами діяльності Товариства є: 64.92 Інші види кредитування (основний), 64.19 Інші види грошового посередництва, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту. 22 липня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №505396-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач прийняв. Так, 22 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №505396-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Для підписання кредитного договору [PERSON] використав електронний підпис з одноразовим ідентифікатором UA-9852, що відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил, розміщений на сайті кредитодавця. Відповідно до вищевказаного договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Строк, на який надається кредит: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16683334, фіксована. Комісія за надання кредиту: 450,00 грн. Строк дії Договору: до 11.11.2024 року. ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу кредит шляхом перерахування 22.07.2024 року коштів в сумі 3000,00 грн. на платіжну картку отримувача [NUMBER] , емітент платіжної картки ПриватБанк, номер транзакції [NUMBER] відповідно до довідки надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід». За повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 30.06.2025 року №20.1.0.0.0/7-250623/69548-БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Згідно виписки за договором №б/н за період з 22.07.2024 року по 11.11.2024 року на рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] надійшли кошти в сумі 3000,00 грн., якими він в подальшому розпорядився. Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме, надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 15 травня 2025 року [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 8315,22 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн., суми прострочених платежів по процентам в розмірі 4865,22 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 450,00 грн., що не спростовано\~відповідачем. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч.1 ст.7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12\~цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610\~ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Враховуючи викладене,

Outcome: approved