Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

06 квітня 2021 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов (зустрічний позов), предметом позову є об`єкт нерухомого майна, який перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області, в ході судового розгляду позивачка зменшила свої позовні вимоги. Позиція сторін. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка та її представник зазначила, що з 2015 року вона разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідачем, без реєстрації шлюбу, проживали в житловому приміщені, розташованого за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту спірна квартира), спільно користувались спірною квартирою, сплачували комунальні послуги, в подальшому 07.09.2020 року відповідач здійснив дії щодо виселення позивачки та малолітніх дітей зі спірної квартири. В ході судового розгляду позивачка та її представник фактично підтримали свої позовні вимоги. Відповідач та його представники копію позову та додатки до нього отримали належним чином, до суду направили відзив в порядку ст. 178 ЦПК України, з якого вбачається, що позов є необґрунтований, в задоволені позову необхідно відмови. Рух справи. 30 квітня 2021 року Овідіопольським райсудом Одеської області під час відкриття цивільного провадження були виявлені недоліки, позов був залишений без руху та був наданий строк позивачці для усунення недоліків. 23 червня 2021 року Овідіопольським райсудом Одеської області після усунення недоліків було відкрито цивільне провадження у загальному порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. Обставини, які встановлені судом. Позивачка [PERSON] , [INFO] та її малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Сторони не заперечують, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, дані обставини також підтверджуються матеріалами ВП №65560246 Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеси). Позивачка [PERSON] хоча і має місце реєстрації, однак ні вона ні малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не мають у приватній власності нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з ДРРП на нерухоме майно від 28.09.2023 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , код [NUMBER] є власником спірної квартири, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07 грудня 2018 року, що не заперечує відповідач. Відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в період з 2014 року по 07.09.2020 року, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 04.09.2020 року та звернення до органів правопорядку від 08.09.2020 року. Дані обставини підтверджуються письмовими пояснення фізичних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На час розгляду справи у спірній квартирі позивачка не проживає, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 12.11.2024 року за участю представника «Служби у справах дітей Великодолинської селищної ради». З матеріалів справи вбачається, що позивачка та її малолітні діти проживали у спірній квартирі, за усною згодою відповідача, що підтверджується фотознімками по місцю проживання, сплатою за комунальні послуги за користування спірною квартирою до жовтня 2019 року, письмовими поясненнями фізичних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , навчання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в ЗДО «Зірочка» в населеному пункту Великодолинське де перебуває спірна квартира. Позивачка неодноразово змінювала свої позовні вимоги просить визнати за нею та малолітніми дітьми право користування спірною квартирою шляхом вселення та не чинити перешкоди позивачці та малолітнім дітям у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на норми Сімейного Кодексу, однак у зв`язку з тим, як склались правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку, що посилання позивачки на норми СК України є помилковими. Відповідно до пояснень сторін та наданих суду письмових документів, та з метою захисту права та інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються житловим законодавством. Відповідно до ст.9 ЖК України : ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо про їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті\~64\~цього Кодексу.\~Припинення сімейних\~відносин з\~власником будинку\~(квартири)\~не позбавляє\~їх права\~користування займаним\~приміщенням.\~У разі\~відсутності угоди\~між власником\~будинку (квартири)\~і колишнім\~членом його\~сім`ї\~про безоплатне\~користування жилим\~приміщенням до\~цих відносин\~застосовуються правила,\~встановлені статтею\~162 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.18\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись та те, що позивачка вибрала не той спосіб судового захисту та на час розгляду справи проживає у спірній квартирі. При цьому відповідач та його представники не надали належних та допустимих доказів того, що позивачка та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають у спірній квартирі. Тому суд заперечення відповідача не може взяти до уваги. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживали у спірній квартирі. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] постійно проживали у спірній квартирі до 07.09.2020 року та вели спільне господарство. Виходячи з вищевказаного суд вважає, що позивачка [PERSON] відноситься до членів власника спірної квартири (наймач) як особа яка, постійно проживала разом з наймачем і вела з ним спільне господарство. Сторони не заперечують, що у них припинились сімейні відносини, однак їх припинення не позбавляє їх права на користування спірною квартирою. Крім того у зв`язку з тим, що діти відповідача є малолітніми, його згода, відповідно до ст. 156 ЖК України не потрібна. З урахуванням вищевказаного суд приходить до висновку, що позивачка та її малолітні діти як члени сім`ї позивача, незважаючи на те, що сторони припинили сімейні правовідносини, та відповідно до ст.18 ЗУ України «Про охорону дитинства» суд вважає можливим вселити позивачку та її малолітніх дітей у спірну квартиру. Судові витрати. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial