Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовано тим, що 17.08.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Z62.00400.004230876 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 47036 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надається строком на 36 місяців. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,0% річних. Підписанням Кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Також 17.08.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладена угода про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-400-009179-18-980, відповідно до умов якої банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200\~000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5\~000 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту протягом строку дії відновлювальної кредитно\\ лінії, здійснює Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Підписанням вказаного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. Всупереч умови кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами у строк, вказаний у договір, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна) було укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в тому числі права вимоги за заборгованостями [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договорами №Z62/00400/004230876 від 17.08.2018 та № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018. Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також договору Факторингу позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за кредитним договором по відношенню до відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №Z62.00400.004230876 від 17.08.2018, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 88762,82 грн., у тому числі: заборгованість за основним боргом 34922,93 грн., заборгованість за відсотками 16610,60 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 37229,29 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору №С-400-009179-18-980 від 17.08.2018, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 12740,37 грн., у тому числі: заборгованість за основним боргом 4959,05 грн., заборгованість за відсотками 7781,32 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 00,00 грн. Таким чином позичальником було порушено умови кредитного договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає 101503,19 грн. На підставі вищенаведених обставин, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №Z62.00400.004230876 від 17.08.2018 і №С-400-009179-18-980 від 17.08.2018 у сумарному розмірі 101503,19 грн., та судові витрати. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не подав. На підставі положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. 17.08.2018 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» (Первісний кредитор) та\~відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.00400.004238076\~ (а.с.9-10). Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 47036,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 36 місяців. Розмір відсоткової ставки за користування кредитом становить 15% на рік (п.1.4 Договору) Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг "2620_Стартовий_ПР", що обслуговується і умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.13 Договору). Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 17 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № [NUMBER] в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом) (п. 2.1.);. Погашення простроченої заборгованості за цим Договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання Банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів (п. 2.2.). Також, сторони узгодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором (п.6 Кредитного договору). Цього ж дня, [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема, основні умови кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (а.с.11). З наданої суду виписки по рахунку [PERSON] , встановлено, що відповідач користувався коштами Банку, та частково погашав заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між ним та Банком (а.с.20-22). Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, в ході розгляду справи не оспорювався та не спростований відповідачем. Разом з тим, відповідач належним чином не виконував кредитних зобов`язань за кредитним договором №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до Довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 року складає 88762,82 грн., у тому числі заборгованість за основним боргом 34922,93 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16610,60 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 37229,29 грн. (а.с.19). Також 17.08.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладена угода про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-400-009179-18-980. Згідно з п.2 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, випускає клієнту міжнародну платіжну картку Master Card (кредитну картку). Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає відповідачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: 3.1. Максимальний розмір Кредитної лінії становить 200000,00 гривень. 3.2. розмір на дату укладання Угоди становить 5000 гривень. 3.3. Процентна ставка за користування кредитом становить 48% річних . У пункті 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартість кредитної лінії, які зазначені в п.5.11 цієї угоди. Відповідно до п.5.1.Угоди клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Також відповідач ознайомлений із Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку, та з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Паспорт споживчого кредиту), на підтвердження чого останнім власноручно постановлено особистий підпис (а.с.24). З наданої суду виписки по рахунку [PERSON] , встановлено, що відповідач користувався коштами Банку, та частково погашав заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між ним та Банком (а.с.31-35). Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, в ході розгляду справи не оспорювався та не спростований відповідачем. Разом з тим, відповідач належним чином не виконував зобов`язань за кредитним договором № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до Довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 року складає 12740,37 грн., у тому числі заборгованість за основним боргом 4959,05 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7781,32 грн. (а.с.30). 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» був укладений Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (а.с.36-43). Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 № 01.02.31/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за наступними договорами: - за договором №Z62.00400.004230876 від 17.08.2018, у загальному розмірі 88762,82 грн., з яких: 34922,93 грн. - заборгованість за основним боргом; 16610,60 грн. - заборгованість за відсотками, 37229,29 грн. заборгованість за комісіями; - за договором № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018 у загальному розмірі 12740,37 грн., з яких: 4959,05 грн. заборгованість за основним боргом; 7781,32 грн. заборгованість за відсотками (а.с.47-48). Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с.49-59). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом,\~як істотні\~або є\~необхідними для\~договорів даного\~виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). За приписами п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст.516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1077, ч.1 ст.1084 ЦК України \~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що до ТОВ «Свеа Фінанс» (до зміни назви -ТОВ «Росвен Інвест Україна») відповідно до укладеного Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.00400.004230876 від 17.08.2018 та за угодою про відкриття кредитної лінії № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, укладеними з АТ «ІДЕЯ БАНК» не виконував у зв`язку з чим, утворилась заборгованість, яка станом на 25.07.2023 (дата відступлення права вимоги) складає: - за кредитним договором №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 у розмірі 88762,82 грн., у тому числі: заборгованість за основним боргом 34922,93 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16610,60 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 37229,29 грн. - за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018 у розмірі 12740,37 грн., у тому числі: заборгованість за основним боргом 4959,05 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7781,32 грн. Після отримання права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, позивач жодних додаткових нарахувань не здійснював Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитними договорами не надано. Отже, відповідачем було порушено умови кредитних договорів, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту та відсоткам, в зв`язку з чим, позивач, як правонаступник первісного кредитора, має право вимагати стягнення заборгованості за кредитним договором №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 та за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-400-009179-18-980 від 17.08.2018 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 37 229,29 грн. по кредитному договору №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018, суд зазначає наступне. Так, відповідно до п.1.10 Кредитного договору №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 , плата за обслуговування кредиту включає в себе надання інформації по рахунках позичальника з використанням телефонних, електронних та інших каналів зв`язку. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п.3.3.1 Кредитного договору №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018, за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення сплати з 61 календарного дня та по день повного погашення за цим договором, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення. Згідно зі\~статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Закон України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Так, із змісту п. 1 кредитного договору №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 , банк надав відповідачу кредит у розмірі 47036 грн. на поточні потреби. Таким чином, з урахуванням п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», зазначений кредитний договір відноситься до споживчого кредиту. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. На виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст.11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. Враховуючи те, що пунктом 1.10 кредитного договору №Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 року встановлено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд вважає, що вказане положення є нікчемним. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. За таких обставин, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 37229,29 грн. за кредитним договором №№Z62.00400.004238076 від 17.08.2018 слід відмовити. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 64 273,90 грн., у тому числі: - за кредитним договором №Z62.00400.004230876 від 17.08.2018 у розмірі 51533,53 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 34922,93 грн., заборгованість за відсотками 16610,60 грн. - за кредитним договором №С-400-009179-18-980 від 17.08.2018 у розмірі 12740,37 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 4959,05 грн., заборгованість за відсотками 7781,32 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна заява подана в електронній формі та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає сплаті із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн (3028 грн х 0,8), який сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 01.05.2025 (а.с. 1). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (на 63%), з відповідача на користь позивача, пропорційної до задоволеної частини позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1526,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial