Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

23.07.2025 згідно дати реєстрації представник позивача звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 85019647 від 29.05.2024 у розмірі 17640.00 грн, 2422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 29.05.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено Договір № 85019647, згідно умов якого сума кредиту - 4000 грн., строк кредиту 730 день, з кінцевим терміном повернення 28.05.2026. 10.06.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 10-06/25, у відповідності до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №85019647. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договором № 85019647 від 29.05.2024 у розмірі 17640 грн., з яких 4000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 13360 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 280 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), яку просить стягнути з відповідача та судові витрати (а.с. 1-8). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.07.2025 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 162-163). 23.07.2025 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 166-167). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 03.09.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.05.2024 між ТОВ « ЕКО ФІН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 85019647 згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 4000 грн. (п. 2.2.), строком на 730 дні, який починається з 29.05.2024 і закінчується 28.05.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) та поточного періоду ( п. 2.3); дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.06.2024 (рекомендована дата платежу) ( п. 2.4.), проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховується за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі - 365% річних (денна процентна ставка - 1% за день) ( п. 2.6.). У п. 2.5. договору зазначено, що поточний період складає 716 днів, що настає з наступного дня, за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 28.05.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365% річних (денна процентна ставка - 1% за день) ( п. 2.7.). Кредитний договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором: MTRmZTQ1 29.05.2024, банківський рахунок: [NUMBER] (а.с. 53-64). У додатку №1 до Кредитного договору №85019647 від 29.05.2024 Графік розрахунків (платежів) вказано, що кількість днів у розрахунковому періоді - 730, чиста сума кредиту -33200 грн., сума кредиту за договором - 4000 грн., проценти за користування кредитом - 29200 грн., реальна річна процентна ставка - 3701,17 %, загальна вартість кредиту - 33200 грн. (а.с. 87-101). Згідно з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ « ПрофіГід», ТОВ « ПрофіГід» було здійснено успішний переказ коштів на рахунок отримувача: платник ТОВ « ЕКО ФІН», дата/час здійснення переказу коштів 29.05.2024 14:05:44, сума переказу 4000 грн., номер платіжної карти отримувача [NUMBER] , призначення переказу [PERSON] , [NUMBER] , кредитний договір №85019647 від 29.05.2024 (а.с. 66). Відповідно до заяви про пролонгацію (про продовження або поповнення дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами) від 11.06.2024 [PERSON] просила ТОВ «ЕКО ФІН» продовжити період користування кредитними коштами з 12.06.2024 до 25.06.2024 включно (а.с.128). Згідно з додатковим договором про пролонгацію №1/85019647 до договору про споживчий кредит/кредитного договору від 29.05.2024 №85019647 від 11.06.2024 укладеним між [PERSON] та ТОВ «ЕКО ФІН» сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 25.06.2024, дисконтний період складає 28 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.06.2024 (рекомендована дата платежу) (а.с. 128 зворот-129). У додатку №1 до Кредитного договору №85019647 від 29.05.2024 в редакції додаткового договору від 26.06.2024 №1/85019647 Графік розрахунків (платежів) (нова редакція) вказано, що кількість днів у розрахунковому періоді - 730, чиста сума кредиту -33200 грн., сума кредиту за договором - 4000 грн., проценти за користування кредитом - 29200 грн., реальна річна процентна ставка - 3604,4 %, загальна вартість кредиту - 33200 грн. (а.с. 129 зворот-143). Відповідно до заяви про пролонгацію (про продовження або поповнення дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами) від 11.07.2024 [PERSON] просила ТОВ «ЕКО ФІН» продовжити період користування кредитними коштами з 12.07.2024 до 25.07.2024 включно (а.с. 29). Згідно з додатковим договором про пролонгацію №2/85019647 до договору про споживчий кредит/кредитного договору від 29.05.2024 №85019647 від 11.07.2024 укладеним між [PERSON] та ТОВ «ЕКО ФІН» сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 10.07.2024, дисконтний період складає 43 дні, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.07.2024 (рекомендована дата платежу) (а.с. 12 зворот-13). У додатку №2 до Кредитного договору №85019647 від 29.05.2024 в редакції додаткового договору від 26.06.2024 №2/85019647 Графік розрахунків (платежів) (нова редакція) вказано, що кількість днів у розрахунковому періоді - 730, чиста сума кредиту -33200 грн., сума кредиту за договором - 4000 грн., проценти за користування кредитом - 29200 грн., реальна річна процентна ставка - 3524,74 %, загальна вартість кредиту - 33200 грн. (а.с. 13 зворот-27). Відповідно до заяви про пролонгацію (про продовження або поповнення дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами) від 11.07.2024 [PERSON] просила ТОВ «ЕКО ФІН» продовжити період користування кредитними коштами з 12.07.2024 до 25.07.2024 включно (а.с. 29). Згідно з додатковим договором про пролонгацію №3/85019647 до договору про споживчий кредит/кредитного договору від 29.05.2024 №85019647 від 11.07.2024 укладеним між [PERSON] та ТОВ «ЕКО ФІН» сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 25.07.2024, дисконтний період складає 58 дні, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.07.2024 (рекомендована дата платежу) (а.с. 29 зворот-30). У додатку №3 до Кредитного договору №85019647 від 29.05.2024 в редакції додаткового договору від 11.07.2024 №3/85019647 Графік розрахунків (платежів) (нова редакція) вказано, що кількість днів у розрахунковому періоді - 730, чиста сума кредиту -33200 грн., сума кредиту за договором - 4000 грн., проценти за користування кредитом - 29200 грн., реальна річна процентна ставка - 3447,52 %, загальна вартість кредиту - 33200 грн. (а.с. 30 зворот-44). Відповідно виписки за кредитом перед ТОВ « ЕКО ФІН» за кредитним договором №85019647 від 29.05.2024 станом на 10.06.2025 загальна заборгованість становить 17360 грн., заборгованість за тілом кредиту 4000 грн., заборгованість за відсотками 13360 грн. (а.с. 68-73) 10.06.2025 між ТОВ « ЕКО ФІН» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор) укладено договір №10-06/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги згідно з яким, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договором позики/Договорів про споживчий кредит/Кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень, додатків до них, Права вимоги Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку визначеному, визначених цим Договором (а.с. 71-79). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №10-06/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.06.2025, передано та відповідно прийнято реєстр боржників кількістю 83 (а.с. 86). Відповідно до додатку №3 Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №10-06/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.06.2025 та витягу з додатку №3 ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийнято право вимоги до боржника під порядковим номером 8, [PERSON] за кредитним договором №85019647 на загальну суму боргу в розмірі 17360 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 13360 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 102-105). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 18.06.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №85019647, становить 17640 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 4000 грн.; заборгованість за відсотками 13640 грн., відсоткова ставка 1% денних (а.с. 74). У вимозі про усунення порушень основного зобов`язання №15863211 від 18.06.2025, ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» пропонувало [PERSON] сплатити 13 640 грн. прострочення по сплаті процентів за кредитним договором (а.с. 52). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь позивача ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У пункті 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В пункті 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 29.05.2024 між ТОВ « ЕКО ФІН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 85019647 на суму 4000 грн. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитного договору № 85019647 від 29.05.2024 належним чином не виконував, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за вказаним договором у розмірі 17640 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 4000 грн.; заборгованість за відсотками 13640 грн. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 9000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на правову допомоги позивач надав такі докази: Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 112-114); заявку на надання юридичної допомоги №1003 від 11.06.2025 (а.с. 118); витяг з Акту №12 про надання юридичної допомоги від 24.06.2025, згідно з яким надання усної консультації з вивченням документів 2 год. - 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі для суду 3 год. - 6000 грн., відповідач [PERSON] (а.с. 161). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 9000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, у витязі з акту про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved