Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 135 818,00 грн боргу за кредитним договором від 04.11.2022. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] 04.11.2022 уклав з ТОВ «Лінеура Україна» зазначений кредитний договір. В подальшому на підставі договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] . [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого заборгував 135 818,00 грн, з них: 20\~000,00 грн за кредитом, 115\~818,00 грн за процентами. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про місце та час проведення судового засідання. Подав відзив на позовну заяву згідно з яким заперечив позов повністю. Обґрунтував заперечення тим, що не укладав кредитний договір, зокрема і в електронній формі. Позивач нарахував проценти в необґрунтовано великому розмірі, не надав докази надання кредиту інформаційна довідка не є таким доказом, а також не надав докази набуття права вимоги за кредитним договором. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В ст.\~1055\~ЦК України вказано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 12 ЦПК України: Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1).. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4). На підтвердження обставини укладення кредитного договору позивач надав паперову копію договору № 3257516 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.11.2022, в якому сторонами зазначено ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , та додаток № 1 до нього від 04.11.2022, а також додаткові договори про прощення (анулювання) боргу до договору № 3257516 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023, 04.07.2023, 11.07.2023, 18.07.2023, 26.07.2023. В позовній заяві позивач зазначив, що кредитний договір укладено в електронній формі. У відповіді на відзив позивач зазначив, що кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. В паперовій копії кредитного договору зазначено, що він підписаний [PERSON] електронним підписом H761. Згідно з ст. 100 ЦПК України: Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3). Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. 4. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5). [PERSON] поставив під сумнів відповідність поданої паперової копії кредитного договору оригіналу. Тому ухвалою від 24.04.2025 на виконання вимоги ч. 5 ст. 100 ЦПК України суд витребував в\~ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» оригінали договору № 3257516 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.11.2022 та додатку № 1 до нього від 04.11.2022, а також оригінали додаткових договорів про прощення (анулювання) боргу до договору № 3257516 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023, 04.07.2023, 11.07.2023, 18.07.2023, 26.07.2023. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у відповідь на ухвалу суду надало в електронній формі пдв-файли витребуваних документів, зокрема і кредитного договору Пдф-файл не є оригіналом кредитного договору, адже на нього не накладено електронний підпис, ні [PERSON] , ні ТОВ «Лінеура Україна», як це визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, без накладеного електронного підпису примірник електронного документа не є оригіналом такого документа. Наслідком неподання оригіналу електронного доказу кредитного договору відповідно до ч. 5 ст. 100 ЦПК України є те, що його електронна копія (пдф-файл) і паперова копія не беруться судом до уваги. Позивач також не надав доказів передання одноразового ідентифікатора (H761) від ТОВ «Лінеура Україна» до [PERSON] та його приєднання [PERSON] до відповідного електронного повідомлення. Довідка ТОВ «Лінеура Україна» від 05.12.2024 про ідентифікацію не є допустимим доказом на підтвердження передання одноразового ідентифікатора, адже вона не є електронним документом (повідомленням), пов`язаним з електронним правочином. В цій довідці зафіксовано не обставину передання, а твердження однієї сторони про передання одноразового ідентифікатора. Видання такої довідки тотожне виданню довідки про підписання письмового договору. Очевидно, що ніхто не вважатиме письмовий договір підписаним на підставі довідки, виданої однією із сторін договору. Отже, позивач не довів укладення в письмовій (електронній) формі кредитного договору між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Водночас довідкою ТОВ «Пейтек» від 04.03.2024, довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 02.05.2025 підтверджується перерахування ТОВ «Лінеура Україна» 04.11.2022 20000,00 грн на платіжну картку [PERSON] . Враховуючий що кредитний договір між сторонами в письмовій формі не укладено, однак фактично він виконується, на підставі ст.\~1055\~ЦК України суд визнає його нікчемним. Копією договору факторингу від 13.09.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Лінеура Україна» та витягом з реєстру боржників до нього підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Визнання судом кредитного договору нікчемним не впливає на дійсність договору факторингу з огляду на презумпцію правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). В порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відповідно до вимог ст. 216 ЦК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» неповернуті ним 20 000,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 20 000,00 грн х 100 / 135 818,00 грн = 14,73 % (розмір задоволених позовних вимог); 2\~422,40 грн х 11,10 % = 356,82 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 5 000,00 грн. З огляду на необхідність дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаної роботи, суд визначає їх в сумі 4 000,00 грн і стягненню з відповідача ці витрати підлягають пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (14,73 %). 4 000,00 грн х\~14,73 % = 589,20 грн (розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial