Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.11.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду №C02.169.77783 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло за плату право грошової вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № C02.169.77783 від 30.11.2016 року. Також 29.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу №29/12-23, за умовами якого позивач набув за плату право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами, у тому числі і до відповідача [PERSON] . З огляду на викладене, ТОВ «Санфорд Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за угодою №C02.169.77783 від 30.11.2016 в сумі 22910,50 грн, з яких: 6909,36 грн -\~заборгованість за основним боргом, 11004,31 грн -\~заборгованість за відсотками, інфляційні втрати 3659,91 грн та три проценти річних в сумі 1336,90 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 5200,00 грн. Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 6). Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке повернулось на адресу суду не врученим із відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 96-97). Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду №С02.169.77783 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої відповідачу [PERSON] надано кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку в межах кредитного ліміту (максимальний ліміт кредитної лінії\~200000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди\~5000,00 грн.), а відповідач натомість зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування коштами кредитної лінії в розмірі\~48,00% річних (а.с. 32). Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № С02.169.77783 від 30.11.2016 станом на 16.11.2023 року становить 17913,69 грн., з яких: 6909,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 11004,31 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 48). Відповідно до копії договору факторингу №16/11-23, укладеного 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті», акціонерне товариство відступило за плату ТОВ «ФК «Сонаті» належне йому право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С02.169.77783 від 30.11.2016 (а.с. 41-47). Як вбачається з копії договору факторингу №29/12-23, укладеного 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» та витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» належне йому право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С02.169.77783 від 30.11.2016 в сумі 17913,69 грн. (а.с. 34-40, 86). Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3% від суми боргу за кредитним договором, інфляційні втрати складають за період із 31.08.2019 по 23.02.2022 року складають 3659,91 грн., а три відсотка річних за той же період становлять 1336,90 грн. (а.с. 10-11). За ч. 1\~ст. 16 ЦК України, ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628,\~638 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Санфорд Капітал», крім тіла та відсотків по кредиту, просило стягнути 3% річних та інфляційні втрати нараховані за період з 31.08.2019 по 23.02.2022 року. За змістом положень ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.\~611,\~625 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання норми\~статті 625 ЦК України\~свідчить про те, що коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, то останнє орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, відтак 3% річних не є неустойкою у розумінні положень\~ст. 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, у ст.625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до положень ст.514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданих позивачем доказів на підтвердження права вимоги до відповідача, умови договорів факторингу укладених 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» №16/11-23 та 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» й ТОВ «Санфорд Капітал» №29/12-23 про відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором №№ С02.169.77783 від 30.11.2016 не містять будь\~яких обмежень чи застережень щодо обсягу прав нового кредитора в частині нарахування процентів та інфляційних. З матеріалів справи убачається, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № С02.169.77783 від 30.11.2016 в розмірі 22910,50 грн, яке складається з 6909,38 грн - заборгованість за основним боргом; 11004,31 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 3659,91 грн - інфляційні втрати; 1336,90 грн - три проценти річних, знайшла своє документальне підтвердження, у зв`язку із чим остання підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал». Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Відповідно до ст. 137, 140 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. З матеріалів справи убачається, що 01 квітня 2024 року між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04, за умовами якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати товариству на довгостроковій основі правничу допомогу у відповідності до завдання клієнта (а.с. 67-70). Також керівником АО «Альянс ДЛС» Маслюженко М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, укладеного з ТОВ «Санфорд Капітал», видано ордер серії АЕ №1310920 від 19.08.2024 року (а.с. 66). Згідно акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12 серпня 2024 року, Адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» надало ТОВ «Санфорд Капітал» правничу допомогу відносно боржника [PERSON] на загальну суму 5 200,00 грн, з яких: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1 год.\~1200,00 грн; складання та подання до суду позовної заяви 1 год.\~4000,00 грн (а.с. 76). Суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5200 грн є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом та обсягом виконаних робіт), а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5200,00 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved