Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

В січні 2025 року Акціонерне товариство ?Кредобанк? (надалі по тексту - АТ ?Кредобанк?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на його (АТ ?Кредобанк?) користь заборгованість за кредитним договором №СL-333200 від 09 вересня 2021 року у розмірі 212 642, 63 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 189, 63 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2021 року між АТ ?Кредобанк? та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №СL-333200, відповідно до умов якого банк зобов?язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов?язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, які передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Позивач зазначає, що сума виданого кредиту складає 170 000, 00 грн., зі строком кредитування 60 місяців, термін повернення до 08 вересня 2026 року. Сума щомісячного платежу становить 5 542, 60 грн. Процентна ставка за користування кредитом становить 29,99% річних. Позивач зазначає, що банк належним чином виконав свій обов?язок щодо надання позичальнику кредиту. Однак, позичальник свої зобов?язання за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого наявна заборгованість, яка складає 212 642, 63 грн.: тіло кредиту - 158 362, 73 грн., відсотки - 54 279, 90 грн. Як вказує у позовній заяві позивач, на адресу Відповідачки було направлено досудову вимогу з пропозицією погасити заборгованість. Вищевказана вимога була залишена без задоволення, борг не погашено. Оскільки, в досудовому поряду вирішити спір неможливо, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідачка, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка в судове засідання не з?явилася; про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістила; письмовий відзив на позов не надіслала, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 09 вересня 2021 року між АТ ?Кредобанк? та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-333200, відповідно до якого АТ ?Кредобанк? надало Відповідачці кредит на принципах поворотності, платності, строковості. Відповідно п.2.1. кредитного договору, сума та валюта кредиту - 170 000, 00 грн. Згідно п. 4.1 розділу 4 кредитного договору, передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 29, 99% річних. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов?язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 5 542, 60 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 09 вересня 2021 року по 08 вересня 2026 року погашаються в однаковому порядку. В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем зазначаються всі істотні умови договору, такі як процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту, порядок повернення та розмір платежів, періодичність їх внесення, тощо. Факт перерахування банком кредитних коштів на рахунок позичальника та, відповідно, отримання відповідачем кредитних коштів за договором CL-333200 від 09 вересня 2021 року, підтверджується випискою по особових рахунках від 09 вересня 2021 року за період з 18 грудня 2024 року. Отже, позивач свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Згідно розрахунку заборгованості, у зв?язку з порушенням умов кредитного договору заборгованість відповідача становить 212 642, 63 грн., з яких 158 362, 73 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 24 279, 90 грн. - відсотки. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові ко?шти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. У кредитному договорі в силу положень статті 627 ЦК України про свободу договору сторони можуть встановити як строк дії договору, так і строки виконання зобов?язань зі щомісячним погашенням заборгованості. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. За обставинами цієї справи, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов?язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов?язання, яке виникло на підставі договору. Проте, відповідачка, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення тіла кредиту та сплати відсотків, належним чином не виконала, у зв`язку з чим у утворилася прострочена заборгованість за кредитним договором. 11 листопада 2024 року представником АТ ?Кредобанк? на адресу позичальника [PERSON] було направлено досудову вимогу №85-14427864/24 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 вересня 2021 року у спірному розмірі, що підтверджується описом вкладення у листі, списками згрупованих відправлень АТ ?Укрпошта?, платіжним доручення від 12 листопада 2024 року про оплату вартості листів, що надсилаються. Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачкою заборгованість перед позивачем не погашена. Суд приймає до уваги, що позивачем до позовної заяви долучено виписки про рух коштів по особовому рахунку відповідачки. Така виписка сформована автоматично системою банку з урахуванням усіх видаткових операцій і всіх надходжень. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, виготовлено уповноваженою особою Банку, в ньому зафіксовано розподіл коштів на погашення заборгованості, зокрема, окремо по тілу кредиту, відсоткам, а також, він містить відомості щодо сплати чи не сплати коштів клієнтом банку, прострочення зобов?язань та загальний розмір заборгованості. Виписка про рух коштів та розрахунок заборгованості є на думку суду належним та допустимим доказом факту наявності заборгованості відповідачки перед позивачем, має усі необхідні реквізити та відповідає вимогам до первинних бухгалтерських документів. Відповідачкою не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідачка не оспорювала даний кредитний договір у судовому порядку та не надала суду доказів належного виконання зобов?язань за кредитним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилася за кредитним договором № CL-333200 від 09 вересня 2021 року у розмірі 212 642, 63 грн., з яких: 158 362, 73 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом (тіло); 54 279, 90 грн. - прострочені проценти за основним боргом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 189, 63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved