Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська (Соборний районний суд міста Дніпра). Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 27 січня 2025 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б\\н від 02 січня 2019 у розмірі 30\~316,92 грн., що складається із: 25\~514,75 грн. - заборгованість за тілом кредита; 4\~802,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б\\н від 02 січня 2019 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 26 000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії -07/23, тип -Універсальна. Відповідач станом на 14 січня 2025 року має заборгованість 30\~316,92 грн., яка складається з наступного: 25\~514,75 грн. - заборгованість за тілом кредита 4\~802,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 січня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.153). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя 30 січня 2025 звернувся до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.156). 27 лютого 2025 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.167). З метою отримання додаткової інформації про внутрішньо переміщених осіб (оскільки місцем реєстрації відповідачів є м. Маріуполь Донецької області) суд звернувся з ухвалою від 28 січня 2025 року до Міністерства соціальної політики України. (а.с.155). 03 лютого 2025 року від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь про відсутність інформації про внутрішньо переміщених осіб. (а.с.157). Ухвалою судді від 03 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.169-170). В позовній заяві представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом оприлюднення оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б\\н від 02 січня 2019 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. (а.с.40-46). Умови: -ліміт 50\~000 грн.; -строк кредитування 240 місяців; -мета отримання кредиту споживчі цілі; -процентна ставка 43,2 %. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 26 000,00 грн. , що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. (а.с.37,38) Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії -07/23, тип -Універсальна. (а.с.39). Відповідач станом на 14 січня 2025 року має заборгованість 30 316,92 грн., яка складається з наступного: 25 514,75 грн. - заборгованість за тілом кредита 4 802,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.30-36). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. ч.1, 2\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено в частині 1\~статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частини 1\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в частині 1\~статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в частині 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження позовних вимог АТ КБ\~«ПриватБанк»\~надано суду анкету заяву про приєднання до Умов та Правил від 02 січня 2019 року та Паспорт кредиту від 13 серпня 2019 року, в якій відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я кредит та отримати послугу кредитний ліміт, які підписані відповідачем за допомогою власного підпису та підпису на планшеті. У заявах зазначено, що відповідач підписанням цієї Заяви погодився з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що розміщені в мережі Інтернет за адресою\~https://privatbank.ua\~terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав до суду Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які підписані за допомогою власного підпису та підпису на планшеті, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Таким чином відповідач була ознайомлена із розміром процентної ставки та погодилася із нею, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідач користувалася кредитними коштами, повертала використану суму кредитних коштів, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Також, установивши, що заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначена процентна ставка, підписана позичальником, а розрахунок заборгованості за простроченими відсотками здійснено, тобто після узгодження річної процентної ставки та наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми відповідної заборгованості. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконувала умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошових коштів. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідач на спростування цих обставин не подав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями\~12,\~81 ЦПК України. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 30\~316,92 грн., яка складається з наступного: 25\~514,75 грн. - заборгованість за тілом кредита 4\~802,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Судові витрати\~розподілити на\~підставі ст.\~141\~ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved