Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порожньо-транспортною пригодою. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] 15 серпня 2024 року о 22.36 год. в м.Черкаси по вул. Захисників Азовсталі, 2, керуючи транспортним засобом «DODGE JOURNEY» д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , який по інертності скоїв зіткнення з транспортним засобом «Форд» д.н.з. [NUMBER] . Який належить йому на праві власності. Також автомобіль «DODGE JOURNEY» д.н.з. [NUMBER] скоїв наїзд ще на транспортний засіб «JEEP» д.н.з. [NUMBER] та транспортний засіб «BMW» д.н.з. [NUMBER] , які були припарковані на паркувальних місцях. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно з висновком експерта №67 від 06.05.2025 року, складеного судовим експертом товарознавцем [PERSON] , вартість ремонту його автомобіля становить 87352,05 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 83352,05 грн. завданої матеріальної шкоди та судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.06.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. Судове засідання у справі призначене на 09:00 год. 03.07.2025 року. 10.06.2025 року на адресу відповідача [ADDRESS] була направлена судова повістка про виклик в судове засідання, ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. 19.06.2025 року конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». 03.07.2025 року на адрес відповідача - [ADDRESS] був направлений судовий виклик в судове засідання, призначене на 09:00 год. 09.09.2025 року. 15.07.2025 року конверт повернувся на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до\~ч.ч.1.2.3\~ст.\~128\~ЦПК України,\~суд викликає\~учасників справи\~у судове\~засідання або\~для участі\~у вчиненні\~процесуальної дії,\~якщо визнає\~їх явку\~обов`язковою.\~ Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. Зважаючи на вищевикладене, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Судом встановлено, що власником автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно вказаної постанови, 15 серпня 2024 року о 22.36 год. в м.Черкаси по вул. З.Азовсталі, 2, водій [PERSON] керував транспортним засобом «DODGE JOURNEY» д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога ЧОНД , що підтверджується висновком лікаря № 484, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАп. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] 15 серпня 2024 року о 22.36 год. в м.Черкаси по вул. Захисників Азовсталі, 2, керуючи транспортним засобом «DODGE JOURNEY» д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , який по інертності скоїв зіткнення з транспортним засобом «Форд» д.н.з. [NUMBER] . Також автомобіль «DODGE JOURNEY» д.н.з. [NUMBER] скоїв наїзд ще на транспортний засіб «JEEP» д.н.з. [NUMBER] та транспортний засіб «BMW» д.н.з. [NUMBER] , які були припарковані на паркувальних місцях, чим порушив п.п.2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказана постанова набрала законної сили 17.09.2024 року Як вбачається висновку експерта №67 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 15.08.2024 року, який складений 06.05.2025 року судовим експертом товарознавцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FORD TRANSIT CONNECT реєстраційний номерний знак [NUMBER] , без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок пошкодження під час ДТП 15.08.2024 року складає 87352,05 грн. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FORD TRANSIT CONNECT реєстраційний номерний знак [NUMBER] із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок пошкодження під час ДТП 15.08.2024 року складає 44348,90 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля FORD TRANSIT CONNECT реєстраційний номерний знак [NUMBER] внаслідок пошкодження під час ДТП 15.08.2024 року складає 44348,90 грн. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає як належний доказ висновок експерта №67, складений 06.05.2025 року, оскільки він містить інформацію щодо предмета доказування, він виконаний судовим експертом товарознавцем та підготовлений для подання до суду. За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019р. справа №676/518/17). Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Крім того, згідно позиції Верховного Суду, приведеної у постанові від 15.10.2020 за наслідками розгляду справи № 755/7666/19 зазначено, що відповідно до частини першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. За таких обставин приходить до висновку по стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 44348,90 грн. завданої матеріальної шкоди, оскільки саме такий розмір завданого збитку визначений у висновку експерта №67 від 06.05.2025 року. Також позивачем при подачі позовної заяви був сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 22.02.2025 року. У відповідності до ст. 141 ЦК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 644,35 грн. судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (53,20%). На підставі наведеного, ст. 22,1167 ЦК України,

Outcome: partial