Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України (далі МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на користь позивача 10\~311,66\~грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 30.10.2023 о 18:15 год. в м.\~Львові на пр. Свободи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo», н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , та автомобіля «Lexus», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Lexus», н.з. [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно з відповіддю НПУ №3023304427782460 про ДТП та постанови Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2023, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ за заявою потерпілої особи про відшкодування заподіяної шкоди, прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи. Відповідно до наказу №4.1/21880 від 15.12.2023 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 9 161,66 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно з платіжною інструкцію №\~979237 від 15.12.2023. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1\~150 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжною інструкцією №\~979071 від 13.12.2023. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 10\~311,66 грн. Вважає, що в силу статей 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Lexus», н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 головуючим у вказаній цивільній справі визначено суддю Жилу В.С. Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 05.05.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача МТСБУ Волчек Н.М. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання повторно\~не з`явився,\~відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засіданн я шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання. Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №\~911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі №\~24/260-23/52-б). Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу. Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку. Частиною 2\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 16 ЦК України, ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 22 ЦК України визначено, що\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону). Постановою Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2022 у справі №461/9668/23, що набрала законної сили 27.11.2023, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. Зі змісту означеної постанови встановлено, що 30.10.2023 близько 18:15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Volvo», н.з. [NUMBER] , на пр. Свободи, 43 у м.\~Львові, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Lexus», н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди з огляду на наведене є встановленою та не підлягає доказуванню. Крім того, як слідує з постанови суду [PERSON] свою винуватість у вчиненні означеного правопорушення визнав. За умовами підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як видно з витягу з бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу «Volvo», н.з. [NUMBER] , в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Lexus», н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Lexus», н.з. [NUMBER] , на момент настання ДТП, яка мала місце 30.10.2023 була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215321957 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», строком дії з 30.06.2023 до 29.06.2024. 31.10.2023 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернулася до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування. 15.12.2023 МТСБУ на підставі поданих потерпілою особою заяв, звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 30.10.2023, протоколу №1002/23 огляду транспортного засобу від 13.11.2023, ремонтної калькуляції №1002/23 від 12.12.2023, довідки №1 від 13.12.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило власнику пошкодженого автомобіля «Lexus», н.з. [NUMBER] , виплату в розмірі 9\~161,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №\~979237 від 15.12.2023. Окрім цього, МТСБУ також поніс витрати на послуги аварійного комісара (експерта) у розмірі 1 150 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 979071 від 13.12.2023. Відповідно до норм п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи наведені норми закону, беручи до уваги вищевикладене в сукупності, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а МТСБУ виконало покладений Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За таких\~обставин, позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 10\~311,66 грн., з яких: 9\~161,66 грн. розмір регламентної виплати, 1\~150 грн. витрати на послуги аварійного комісара (експерта). Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.\~141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 028 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 28.08.2025.

Outcome: approved