Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Зазначила, що діти знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач не бере участі у житті дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, освітою, фізичним та емоційним станом. Не проявляє цікавості до їхнього життя. Ані моральної підтримки, ані фінансової не надає. Така поведінка відповідача нестерпна, приносить позивачу лише негативні емоції з душевними стражданнями. Фактично сім`я припинила своє існування. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі розміром 6\~392 гривень 00 копійок на утримання дітей, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні установлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 липня 1986 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 162, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 11.07.2012 року. У шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 10 грудня 2012 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18 червня 2015 року. Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою від 12.09.2024 року №3/353 виданою старостою Петрівської сільської ради Антонюк О. Шлюб подружжя на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно із їхніх заяв, які вони подали до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані Відповідно ч.2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1, 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, на відповідача, як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Визнаючи розмір аліментних зобов`язань, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, вважає, можливим визначити розмір аліментів у твердій\~грошовій сумі\~розміром по\~3\~196\~гривень на\~кожну дитину,\~що відповідаєрекомендованому розміру аліментів на одну дитину. При цьому суд зауважує, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У разі сплати батьком аліментів у період з дня подання позову до дня ухвалення рішення, відповідні суми враховуються виконавцем при виконанні рішення про стягнення аліментів за наявності документів підтверджуючих сплату аліментів. Тож, аліменти необхідно стягнути щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 21 травня 2025 року, та до досягнення дітьми повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів у розмірі 1\~211,20 гривень, також підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати за позовною вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 1\~211,20 гривень На підставі викладеного,

Outcome: approved