Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 6 300 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 квітня 2024 року він дав в борг [PERSON] , грошові кошти в сумі 6 300,00 (шість тисяч триста) доларів США. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої випливає, що відповідач зобов`язався повернути кошти до 15 травня 2024 року (включно). Позичальник своїм підписом під вказаною розпискою підтвердив факт отримання від позикодавця грошових коштів в сумі 6300 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.05.2024 року складає 248 412 грн 15 коп. Однак, взяте відповідачем на себе зобов`язання з повернення грошових коштів не виконане. Наголошував, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка [PERSON] від 15 квітня 2024 року, як борговий документ, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. З детального аналізу змісту боргової розписки вбачається, що при її складанні сторонами було дотримано всіх істотних умов, а саме, зазначено дату її складання, прізвища, ім`я і по батькові сторін, валюту позики, підтвердження укладання договору позики, підпис відповідача [PERSON] . Наявність у нього оригіналу вказаного боргового документу є належним та допустимим доказом, як факту отримання [PERSON] від нього грошових коштів та його волевиявлення у строк, визначений в ній та у відповідності до вимог статті 1049 ЦК України повернути борг, так і невиконання відповідачем даного боргового зобов`язання. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики - 6 300,00 (три тисячі) доларів США; та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 2484,12 грн. У судові засідання з`являвся позивач [PERSON] , який підтвердив, викладені в позові обставини та вимоги та просив їх задовольнити. Надав для огляду оригінал розписки. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, надавав заяви про зупинення провадження, у задоволенні яких було відмовлено. Відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання, за згодою позивача, судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду даної цивільної справи. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 10 жовтня 2024 року заяву [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони відчуження рухомого майна в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено, заборонено відчуження автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, № кузова (VIN): [NUMBER] , 2006 року випуску, об?єм двигуна: 1595 см. куб., що на праві власності належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року витребувано в [INFO] інформацію чи переведена на воєнний стан військова частина [NUMBER] у складі ЗСУ та чи приймає зазначена військова частина безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації на території України, в якій проходить службу відповідач [PERSON] , 1988 р.н. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року витребувано в [INFO] інформацію щодо перебування на військовій службі відповідача [PERSON] , [INFO] , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, та інформацію чи переведені такі підрозділи на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 15 травня 2025 року у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 22 липня 2025 року поновлено судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 31 липня 2025 року у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Відповідачу [PERSON] роз`яснено, що він має право надати докази на підтвердження того, що перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. У разі неможливості прибути в судове засідання, роз`яснено право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Окрім цього, роз`яснено, право подати письмові пояснення на позов. Однак відповідачем будь-якої документів або клопотань, пояснень не було надано. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно розписки від 15.04.2024 року відповідач [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 6 300 доларів США, в підтвердження чого надав розписку, відповідно до якої зобов`язувався повернути грошові кошти до 15 травня 2024 року (включно). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Аналізуючи вищевказану норму чинного ЦК України, суд вважає, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивач [PERSON] зазначав, що згідно із розпискою надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 6 300 доларів США, які він у визначений у розписці строк, а саме до 15 травня 2024 року, не повернув. У судовому засіданні було оглянуто оригінал розписки. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення суми, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 154/3443/18 (провадження № 61-6026св20). У постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц (провадження № 61-4560св21) Верховний Суд дійшов висновку про те, що саме наявність оригіналу боргової розписки у позикодавця є свідченням того, що зобов`язання за договором позики не виконане. Отже, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає виконанню. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 484 грн. 12 коп. , який відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.08.2025, є дата складення повного судового рішення 26.08.2025.

Outcome: approved