Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

24 березня 2025 року АТ «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг від 24 липня 2023 року у розмірі 29273,58 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 24 липня 2023 року між позивачем та відповідачем підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] . Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 29273,58 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.71). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить розгляд цивільної справи провести без участі представника АТ «Універсал Банк» (а.с.10 на звороті). Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.145). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідач погодився, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.17). Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 08 листопада 2023 року по 03 лютого 2025 року, заборгованість відповідача станом на 03 лютого 2025 року становить 29273,58 (а.с.12-15). Згідно з копією довідки про розмір встановлено кредитного ліміту від 10 лютого 2025 року, [PERSON] 24 липня 2023 року відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору. Розмір встановленого Кредитного ліміту по поточному рахунку становить 13000 грн (а.с.16). Згідно із Розділом 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний за стосунок MONOBANK - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку; Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківських рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердження укладення Договору. Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~до банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу); 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) фінансові послуги, у тому числі шляхом укладення з юридичними особами (комерційними агентами) агентських договорів. Перелік фінансових послуг, що банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) шляхом укладення агентських договорів, встановлюється Національним банком України. Банк надає фізичним та юридичним особам послуги з торгівлі валютними цінностями у готівковій формі та безготівковій формі з одночасним зарахуванням валютних цінностей на їхні рахунки відповідно до\~Закону України "Про валюту і валютні операції". Банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо: 1) інвестицій; 2) випуску власних цінних паперів; 3) випуску, розповсюдження та проведення лотерей; 4) зберігання цінностей (у тому числі щодо обліку і зберігання цінних паперів та інших коштовностей, конфіскованих (заарештованих) на користь держави та/або визнаних безхазяйними) або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; 5) інкасації коштів та перевезення валютних цінностей; 6) ведення реєстрів власників іменних цінних паперів (крім власних акцій); 7) надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг. Банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності. В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/564/18, вказано, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та підтверджують її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75 закріплена аналогічна норма за змістом. Однак, представником позивача на підтвердження позовних вимог до позову додано лише розрахунок заборгованості за договором б/н від 20 листопада 2020 року, укладений між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 04 листопада 2024 року (а.с.12), без виписки про рух коштів по рахунку, за період з 11 березня 2024 року по 04 листопада 2024 року. При цьому, позивач вказує, що договір укладено 24 липня 2023 року, однак надана позивачем анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить дати підписання її сторонами, а розрахунок заборгованості наданий за період з 05 листопада 2023 року по 03 лютого 2025 року, тому неможливо встановити з якого часу виникло зобов`язання у сторін. Суд вважає, що в даному випадку надані позивачем до позовної заяви докази на підтвердження заборгованості відповідача за укладеним договором про надання банківських послуг, не можуть слугувати доказами виникнення та існування між сторонами кредитних відносин. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~статей 12,\~76-81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана за\~допомогою належних\~та допустимих\~доказів довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України. Позивач повинен був довести ці обставини за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України та з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, то судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed