Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Директор ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитними договорами № 555141205541 від 28 лютого 2021 року та № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року в розмірі 25 701 грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 лютого 2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та відповідачем було укладено кредитний договір № 555141205541 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 18/12-2023, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії № № 555141205541 від 28 лютого 2021 року. Заборгованість за даним договором складає 10\~246 грн. 60 коп., яка складається з 4\~000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 6 246 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Також,\~16\~березня 2021\~року між\~ТОВ «ФК\~«Інкасо Фінанс»\~та відповідачем\~було укладено\~договір №3030118214-55705\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному ст.\~12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію».\~07\~липня 2021року\~було укладено\~договір №07-07/21\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інкасо Фінанс»\~відступило на\~користь ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №3030118214-55705.\~10\~березня 2023\~року було\~укладено договір\~№10-03/2023/01\~відповідно до\~якого ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~відступило на\~користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №3030118214-55705.\~18\~лютого 2025\~року було\~укладено договір\~№18-02/25\~відповідно до\~якого ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~відступило на\~користь ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №3030118214-55705.\~Таким чином,\~ТОВ «Факторинг\~Партнерс» наділено\~правом вимоги\~до Відповідача\~за договором\~№3030118214-55705.\~Заборгованість за\~даним договором\~складає 15\~455\~грн.\~00\~коп.,\~яка складається\~з 2\~000\~грн.\~00\~коп.\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту;\~13\~455\~грн.\~00\~коп.\~заборгованість за\~відсотками.Відповідач свого зобов`язання належним чином не виконував, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 555141205541 від 28 лютого 2021 року та № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року в розмірі 25 701 грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Ухвалою судді від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи у порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 28 лютого 2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] було укладено Договір позики №555141205541 (а.с. 19-21), який, згідно довідки про ідентифікацію по даному договору, позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «8998» (а.с.32). Згідно з п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 4000 грн. 00 коп. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: Знижена процентна ставка, фіксована 730 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованостi або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку. П.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 950 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивiльного кодексу України. Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua. Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору. Згідно з п. 4.3. Договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 6.3. Договору, строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання. Відповідно до п.п. 6.7.7. Договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними. Також, п.п. 6.7.9 Договору, Позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними. Договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті внаслідок отримання відповіді про прийняття пропозиції про укладання цього Договору (акцепт), яку було надано Позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався Кредитодавцем електронним повідомленням (смс-повідомлення) на мобільний телефонний номер (фінансовий номер) позичальника, а позичальник використовуючи одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) у вигляді СМС коду здійснив підписання Договору, пропозиції про його укладення (акцепт), шляхом введення отриманого одноразового ідентифікатору у спеціально відведене віконце на Сайті Кредитодавця. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, яким позичальник скріплює оформлювані у системі документи, є аналогом власноручного підпису позичальника і тягне всі ті самі юридичні наслідки, які виникають внаслідок скріплення документів власноручним підписом. Створені в системі заявки, договори та інші документи в електронному вигляді є оригіналами і мають однакову юридичну силу з документами у паперовому вигляді. ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» свої зобов`язання за кредитним виконав належним чином та перерахував кошти в сумі 4 000 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією Liqpay від 28 лютого 2025 року (зворот а.с. 32). З довідки по договору позики №555141205541 від 28 лютого 2025 заборгованість станом на 22 грудня 2023 року складає 10\~246 грн. 60 коп. (зворот а.с. 33-34) 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 18/12-2023 (а.с.44-45), відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за договорами вказаними у реєстрі боржників, визначених у додатках до договору, про що також був складений акт прийому - передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року, від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 555141205541 на загальну суму 10\~246 грн. 60 коп. (а.с. 48, 67). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 555141205541 від 28 лютого 2021 року станом на 09 липня 2025 року становить 10 246 грн. 60 коп., з яких: 4 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 6 246 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками за користування кредиту на дату відступлення права вимоги (а.с.38). Також вбачається,\~що 16\~березня 2021\~року між\~ТОВ «Інкасо\~Фінанс» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір позики\~№3030118214-55705 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», який [PERSON] підписав за допомогою одноразового ідентифікатора «Y4A44HUD» (а.с 7-12). Згідно п. 2.1. Договору, Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим Договором. Пунктом 2.2. визначено, що сума кредиту складає 2\~000 грн. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 16 березня 2021 року, дата повернення кредиту 30 берзня 2021 року (включно), термін користування кредитом 14 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Пунктом 6.3 Договору позики визначено, що за несвоєчасне поверхня кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 3,9% від суми боргу за кожень день прострочення. У випадку якщо прострочення сплати заборгованості триває понад 10 календарних днів у кредитора виникає право на одноразове нарахування штрафу у розмірі 50% відсотків від суми кредиту, який може бути нарахований на 10-й день прострочення сплати заборгованості (п. 6.4 Договору). Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. ТОВ «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за кредитним виконав належним чином та перерахував кошти в сумі 2 000 грн. 00 коп. на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с. 29). Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Інкасо Фінанс» за договором № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року станом на 07 липня 2021 року становить 2\~546 грн. з яких: 2\~000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 546 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 30-31). 07 липня 2021 року було укладено договір №07-07/21 відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3030118214-55705 (а.с. 39-41). Згідно витягу з реєстру боржників до даного договору, відбулося і відступлення прав вимоги за договором №3030118214-55705 де боржником є [PERSON] , з загальним боргом 2\~546 грн. 00 коп., який складається з: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 546 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 42-43, 50). Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року станом на 10 березня 2023 року становить 15\~455 грн. 00 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13\~455 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 35). 10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3030118214-55705 (а.с. 51-54). Відповідно до витягу з реєстру боржників до даного договору, відбулося і відступлення прав вимоги за договором №3030118214-55705 де боржником є [PERSON] , з загальним боргом 15 455 грн. 00 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 455 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 55-56, 65). Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року станом на 18 лютого 2025 року становить 15 455 грн. 00 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 455 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 36). 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3030118214-55705 (а.с. 57-58). Згідно витягу з реєстру боржників до даного договору, відбулося і відступлення прав вимоги за договором №3030118214-55705 де боржником є [PERSON] , з загальним боргом 15 455 грн. 00 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 455 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (зворот а.с. 62-64, 66). З розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року, вбачається що, станом на 09 липня 2025 року становить 15 455 грн. 00 коп. з яких: 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 455 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 37). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК Українивиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, навів висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 123 постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. З огляду на мотивувальну частину цієї постанови Велика Палата Верховного Суду уточнює вказаний вище висновок таким. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача. Враховуючи наведене, суд вважає,що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 555141205541 від 28 лютого 2021 року та № 3030118214-55705 від 16 березня 2021 року в розмірі 25 701 грн. 60 коп. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 02 липня 2024 року між ТОВ "Факторинг Партнерс" та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 (а.с. 71-72). Згідно заявки на надання юридичної допомоги №40 від 102 червня 2025 року погоджено надання правових послуг на суму 13 000 грн., з яких: 4 000 грн. за надання усної консультації з вивчення документів та 9 000 грн. за складання позовної заяви (а.с 74). Згідно витягу з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. надало ТОВ "Факторинг Партнерс" правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 13 000 грн., з яких: 4 000 грн. за надання усної консультації з вивчення документів та 9 000 грн. за складання позовної заяви (а.с.75). Верховний Суд наголошує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, ч.8 статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: Договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, Заявка на надання юридичної допомоги №40 від 02 червня 2025 року, Акт № 1 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч.4,5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає з урахуванням складності справи, обсягу виконаних представником позивача робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, ціни позову, розгляду судом справи без участі сторін, зменшити розмір витрат на правову допомогу , що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 6 000 грн. Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь "Факторинг Партнерс" у розмірі 6 000 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved