Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 14.05.2025 адвокат Стадніченко Я.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом, в обґрунтування якого вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Дана квартира була придбана 07.08.2006 року у [PERSON] та [PERSON] . Позивачу стало відомо про обтяження на квартиру, який внесено на підставі постанови серії АА №759852, виданої 01.08.2006 ДВС у Хортицькому районі, д/в [PERSON] . Суб`єкт обтяження: [PERSON] . Отже, вже після придбання 07.08.2006 року квартири [PERSON] , було накладено на її майно арешт, а саме 29.08.2006 року, в рамках виконавчого провадження, до якого Позивач не має жодного відношення. Листом начальника Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2025 року за № 47943/29.25-41 повідомлено про відсутність підстав, що визначені частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо припинення чинності обтяження №5514748. Також позивачу стало відомо, що [PERSON] помер. Оскільки відсутні на цей час правові підстави для знаходження нерухомого майна, під арештом, виконавчі провадження щодо боржника на виконанні у Відповідача відсутні, і арешт спірного нерухомого майна порушує права Позивачки, як власника майна і позбавляє її можливості розпоряджатися ним на власний розсуд, вважає, що існує необхідність здійснити захист прав Позивачки шляхом зняття арешту з майна. Просить суд: - зняти арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, Серія АА № 759852 від 01.08.2006 року, яка винесена ДВС у Хортицькому районі на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та яка належить на праві приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), та скасувати заборону на відчуження майна, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер запису \~ \~ \~ \~про обтяження: 3656226 від 01.08.2006 року. У відзиві на позовну заяву, начальник Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що на момент накладення арешту 01.08.2006 року квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] . Арешт був накладений у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів, у якому [PERSON] був боржником. Отже арешт був накладений правомірно. Вважає, що позивачу слід було звернутись із позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Хортицький ВДВС не може бути відповідачем у даному спорі. Враховуючи, що [PERSON] помер, належним відповідачем має бути стягувач за виконавчим провадженням [PERSON] . Представник позивача адвокат Москаленко Д.Ф. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Пояснив, що не вважає [PERSON] належним відповідачем, оскільки вона вже не є стягувачем за виконавчим провадженням, вона не порушувала права [PERSON] , [PERSON] , помер, а дитині вже виповнилось 18 років, виконавче провадження знищено. Натомість ВДВС безпідставно не скасував самостійно арешт, тому має відповідати за позовом. Представник відповідача Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кійко А.С. в судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки він заявлений до неналежного відповідача. Третя особа [PERSON] була повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не з`явились, своїх пояснень не надала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 20.05.2025 суддя відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін та залучив до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . 22.07.2025 року суд залучив до участі у справі в кості третьої особи [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами склались правовідносини з приводу припинення обтяження на нерухоме майно. У провадженні Хортицького ВДВС м. Запоріжжя перебувало на виконанні виконавче провадження з виконання виконавчого листа №АС-68, виданого 23.06.1993 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 78). 01.08.2006 року на квартиру [ADDRESS] , накладений арешт, номер запису про обтяження №5514748 (реєстраційний номер обтяження №3656226 від 29.08.2006), який внесено на підставі постанови серії АА №759852, виданої 01.08.2006 ДВС у Хортицькому районі, д/в Щедрою А.В. Суб`єкт обтяження: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . 07.08.2006 року позивач [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). 29.08.2006 року обтяження на квартиру було зареєстроване у реєстрі (а.с. 12). Листом начальника Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2025 року за № 47943/29.25-41 повідомлено про відсутність підстав, що визначені частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо припинення чинності обтяження №5514748. [PERSON] помер [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін у справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позову не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що до того, як [PERSON] 07.08.2006 року стала власником квартири [ADDRESS] , 01.08.2006 року державний виконавець наклав на квартиру арешт. Нотаріусу не було відомо про існування арешту при укладенні договору купівлі-продажу квартири, оскільки він був зареєстрований в реєстрі лише 29.08.2006 року. Арешт був накладений в забезпечення виконання аліментних зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] . Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)). Оскільки божник [PERSON] помер у 2019 році, належним відповідачем за позовом має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, - [PERSON] . Суд залучив її до участі у справі в якості третьої особи, роз`яснив представнику позивача право пред`явити позов до [PERSON] , проте представник позивача наполягав на тому, що за позовом має відповідати саме Хортицький ВДВС і не надав свою згоду на залучення до участі у справі [PERSON] в якості відповідача. Суд відхиляє доводи представника позивача в частині того, що [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки ВДВС уникає свого обов`язку зняти арешт з квартири. Суд керується роз`ясненнями, викладеними Верховним Судом при розгляді аналогічних справ. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що: «У справі, що переглядається, [PERSON] пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв». У постанові Верховного Суду від 29.06.2023 року у справі № 208/9810/21 вказано, що «предметом спору є вимога [PERSON] , яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, про його звільнення з-під арешту, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь [PERSON] , при цьому позов пред`явлено лише до державного виконавця. Таким чином обґрунтованим слід визнати висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача». У цій же постанові суд касаційної інстанції зазначив, що «Доводи касаційної скарги про те, що обов`язок [PERSON] зі сплати аліментів на його дочок [PERSON] та [PERSON] припинився у зв`язку з його смертю та досягненням дітьми повноліття, а тому рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська у справі № 2-2427 від 16 серпня 2001 року не може бути подане до примусового виконання і за ним державним (приватним) виконавцем не може бути розпочате виконавче провадження, є необґрунтованими з огляду на таке. ..матеріали справи не містять відомостей щодо погашення заборгованості [PERSON] за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська у справі № 2-2427 від 16 серпня 2001 року, під час виконання якого державним виконавцем накладено арешт на 1/3 частину спірної квартири. Борг спадкодавця за аліментами стягується за рахунок активів спадкової маси і не є таким зобов`язанням, яке припиняється як нерозривно пов`язане із особою боржника..» Справа №208/9810/21 є повністю аналогічною за обставинами. Тому суд у відповідності до статті 263 ЦПК України зобов`язаний керуватись роз`ясненнями Верховного Суду, а тому робить висновок, що такі обставини як закінчення виконавчого провадження; смерть [PERSON] ; досягнення дитиною повноліття, - не є підставою для висновку, що належним відповідачем у справі має бути ВДВС. Суд переконаний, що саме [PERSON] є належним відповідачем у справі, оскільки арешт був накладений на квартиру для того, щоб забезпечити обов`язок [PERSON] сплачувати [PERSON] аліменти. Суду не відомо, чи погасив [PERSON] борг із сплати аліментів перед [PERSON] . Саме тому і був накладений арешт на квартиру [ADDRESS] , для того, щоб за рахунок квартири погасити борг перед [PERSON] . Скасування арешту в першу чергу впливає на інтереси [PERSON] , яка потенційно може мати майнові вимоги, що можуть бути задоволені за рахунок квартири. У разі, якщо б [PERSON] погодилась би на залучення [PERSON] в якості відповідача, [PERSON] могла б як відповідач надати пояснення, чи має вона будь-які незадоволені майнові вимоги за виконавчим провадженням, де вона була стягувачем, а [PERSON] був боржником. Оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Outcome: dismissed