Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник адвокат Бігун Вікторія Петрівна, звернулась до суду із заявою про\~оголошення\~померлим\~її чоловіка [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця села Жураки Івано-Франківського (колишнього Богородчанського) району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] - під час захисту Батьківщини, дата смерті [INFO] , місце смерті населений пункт Семенівка Покровського району Донецької області. Заяву мотивує тим, що є дружиною зниклого безвісти старшого солдата, водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . 05 червня 2024 року [PERSON] отримала сповіщення №155 про те, що її чоловік старший солдат, водій-радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , будучи вірний присязі, виконуючи бойове завдання зник безвісти 04 червня 2024 року у районі с. Семенівка Покровського району Донецької області. За фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , було призначено службове розслідування та за його результатами 05 червня 2024 року складено доповідь під час якої були допитані військовослужбовці, які несли військову службу разом з [PERSON] , останній зник безвісті під час виконання бойового завдання, внаслідок артилерійський обстрілів та ураження FPV дронами ПВ «Пумал», поблизу населеного пункту Семенівка Покровського району Донецької області. Інформації про те, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] перебуває у полоні, немає. 08 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення №12024091120000089 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України «Умисне вбивство», де зазначено, що під час бойового зіткнення зник безвісти солдат військової частини [NUMBER] [PERSON] . З часу зникнення не має жодної інформації про місце знаходження військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Враховуючи обставини, при яких зник [PERSON] у Заявниці не залишається сумнівів щодо смерті її чоловіка, а тому оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим є необхідним для подальшої реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. У судовому засідання представник [PERSON] адвокат Бігун В.П. заяву підтримала із підстав наведених у ній, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник Міністерства оборони України Тіщенко А. В. 05 червня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслав письмові пояснення у яких зазначив, що обставиною, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] . Тобто всією можливою інформацією щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] . До справи не були долучені відповіді від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених СБУ; координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими; «Українського національного центру розбудови миру»; міжнародного комітету Червоного Хреста, стосовно наявності відомостей про можливе перебування [PERSON] у полоні. Крім того, представник зазначає, що слід звернути увагу на те, що у заяві не зазначено інформації щодо батьків, дітей, утриманців зниклого безвісти, а рішення у цій справі безпосередньо буде стосуватись їх інтересів також. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а у інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми, як спеціальні. Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його постановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює особою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відсутність безумовних доказів, що надаються заявницею, унеможливлює оголошення особи померлим. Крі цього, представник [PERSON] зазначає, що у випадку оголошення за рішенням суду особи померлим (загиблим), його члени сім`ї набудуть права на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів передбачених у статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Більше того, у даній справі оголошення громадянина померлим зумовить виникнення у обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення необхідних для прийняття рішення документів, а після прийняття такого обов`язку щодо безпосередньої виплати заявнику сум грошової допомоги. Тому рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки: батьків, дітей, утриманців (за умови наявності перерахованих осіб) зниклого безвісти за особливих обставин. Виходячи з наведеного вище, просив при прийнятті рішення врахувати надані пояснення. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А. В. надані письмові пояснення підтримав та просив їх врахувати при постановленні рішення. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] Везденко Д. С. 18 березня 2025 року через систему «Електронний суд» надіслав письмові пояснення у яких вказав, що оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місті її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. Виходячи з наведеного представник військової частини [NUMBER] Везденко Д. С. просив врахувати надані письмові пояснення, а розгляд справи здійснювати за відсутності представника військової частини. Представник заінтересованої особи - Богородчанського відділу реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про місце і час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явились, на адресу суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності. При вирішення питання щодо задоволення справи, поклалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявниці, представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенка А. В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2023 року, Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.7). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , виданого 14 серпня 2024 року є військовослужбовцем та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.8). Судом встановлено, що згідно з наказом від 12.05.2024 року №138, старший солдат [PERSON] з розпорядження командира військової частини [NUMBER] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 11 травня 2024 року №111-РС на посаду водій-радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] військової частини [NUMBER] , з 12 травня 2024 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення (крім продовольчого) та вважати таким, що 12 травня 2024 року справи та посаду прийняв і приступ до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.19). Як зазначено у заяві, 05 червня 2024 року [PERSON] отримала сповіщення №155 про те, що її чоловік - солдат [PERSON] будучи вірний присязі, виконуючи бойове завдання зник безвісти 04 червня 2024 року біля н.п. Семенівка Покровського району Донецької області. Згідно з сповіщенням №155 від 05.06.2024 року (а.с.20), водій-радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] , [INFO] , виконуючи бойове завдання, вірний присязі, зник безвісти у районі с. Семенівка Покровського району Донецької області, [INFO] . Відповідно до довідки-доповіді про втрати під час бойових дій 04 червня 2024 року особового складу, озброєння та матеріально-технічних засобів 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , встановлено, що [INFO] о 09 год 51 хв під час виконання бойового завдання, внаслідок артилерійських обстрілів та ураження FPV-дронами ПВ « [INFO] », поблизу населеного пункту Семенівка Покровського району Донецької області зазнав втрат особовий склад 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] . Втрати особового складу склали: безвісти зниклі 8: … Старший солдат [PERSON] , водій-радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] . … На позиція перебували в засобах індивідуального захисту (а.с.16). Витягом з наказу №163 від 05.06.2024 року т.в.о. командира військової частини [NUMBER] було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] (а.с.9). Доповіддю т.в.о. командира військової частини [NUMBER] [PERSON] від 05 червня 2024 року, за фактом зникнення безвісти, військовослужбовця військової частини [NUMBER] , старшого солдата [PERSON] , встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] , призначено службове розслідування №491 від 05 червня 2025 року, яке проводить комісія в складі: голови комісії т.в.о. заступника командира військової частини [NUMBER] морально-психологічного забезпечення, старшого лейтенанта [PERSON] та членів комісії: заступника командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] та заступника командира 1 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] . Термін проведення службового розслідування 30 діб (а.с.17-18). Відповідно до письмових пояснень наданих військовослужбовцями військової частини [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] встановлено, що 04 червня 2024 року о 09 год 51 хв розпочався артилерійський обстріл та атака FPV-дронами позицій після чого зв`язок з групою обірвався. Крім інших, солдат [PERSON] , що перебував на позиції зник безвісти, на інші позиції, що були поряд, не вийшли. В подальшому, позицію було знищено (а.с.10; 11). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 14.06.2024 року, №470 (а.с.13), витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин номер витягу 20240620-1110 від 20.06.2024 особи [PERSON] (а.с.14-15); копій матеріалів службового розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] (а.с.84-89) встановлено, що старший солдат, водій-радіотелефоніст 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , [PERSON] зник безвісти 04 червня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Семенівка Покровського району Донецької області. 08.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення №12024091120000089 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України «Умисне вбивство», де зазначено, що [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання (а.с.12). Інформації про те, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] перебуває у полоні не має. Оголошення\~ [PERSON] загиблим є необхідним для реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. Аналізуючи пояснення представника заявниці, представника Міністерства оборони України, досліджені документи, суд зауважує наступне. Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі\~N 554/4741/19, постанову Верховного Суду у\~складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі N 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі N 209/3085/20). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша\~статті 293 ЦПК України). Згідно з пунктом 3 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи\~оголошення\~її\~померлою. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом\~померлою\~після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу\~померлою\~і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується\~померлою\~від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена\~померлою\~від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя\~статті 46 ЦК України). Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі N 204/7924/23 (провадження N 61-16728св23)). Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2025 року у справі N 465/3147/22 (провадження N 61-1296св24) при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю. Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі N 755/11021/22 (провадження N 14-94цс24): Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті\~оголошення\~фізичної особи\~померлою\~є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час\~оголошення\~фізичної особи\~померлою\~достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення\~фізичної особи\~померлою\~є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави\~оголошення\~судом фізичної особи\~померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом\~померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом\~померлою\~після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу\~померлою\~і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій\~статті 46 ЦК України\~міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом\~померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру". У частині другій\~статті 46 ЦК України\~законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом\~померлою\~після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу\~померлою\~і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року N 5-р (II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі N 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу\~померлою\~відповідно до частини другої\~статті 46 ЦК України\~саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої\~статті 46 ЦК України\~пов`язують\~оголошення\~фізичної особи\~померлою\~у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року N 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану"). За змістом\~статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року N 1932-XII "Про оборону України"\~(станом на час виникнення правовідносин у цій справі): - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій\~статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої\~статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів "воєнними діями" словами "збройним конфліктом". Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: "Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту". Збройний конфлікт це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої\~статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року N 2469-VIII "Про національну безпеку України"). Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії "воєнні дії", "збройний конфлікт" і "воєнний стан". Частина друга\~статті 46 ЦК України\~послуговується категоріями "воєнні дії" і "збройний конфлікт", а не "воєнний стан". Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій\~статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої\~статті 46 ЦК України\~"з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу\~померлою\~і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси. Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному\~оголошенню\~особи\~померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі. Проаналізувавши матеріали справи, суд звертає увагу на те, що загибель військовослужбовця [PERSON] об`єктивно підтверджується дослідженими судом доказами. Від\~оголошення\~військовослужбовця загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявниці. Фізична особа оголошується\~померлою\~від дня набрання законної сили рішенням суду про це фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена\~померлою\~від дня її вірогідної смерті. З дати ймовірної загибелі [PERSON] пройшло більше одного року, а тому згідно чинного законодавства та на підставі долучених документів є всі підстави для визнання його загиблим на підставі ч.2 ст.46 ЦК України. Речення друге частини другої\~статті 46 ЦК України\~не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Суд зауважує, що під час проведення службового розслідування військовою частиною самостійно було встановлено, що [PERSON] потрапив під ворожий артилерійський обстріл та атаку дронів, після чого зв`язок з ним обірвався. Виходячи зі змісту положень статей\~43,\~46 ЦК України, статей\~305,\~306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для\~оголошення\~судом особи\~померлою\~на підставі частини другої\~статті 46 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1\~ст. 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і є продовженим станом на дату постановлення рішення суду. Бойові дії на території України, зокрема Донецької області тривають з 2014 року, день та час їх закінчення не відомий, певна кількість людей, в тому числі військовослужбовців, вважаються зниклими безвісти, в тому числі [PERSON] . Їх родичі, в тому числі заявниця, не можуть належним чином реалізувати своїх прав, зокрема спадкування, отримати виплати, впорядкувати питання власності, оскільки норма ч. 2\~ст. 46 ЦК України\~є застарілою та не відповідає сучасним реаліям, а законодавець не приводить чинне законодавство до сучасних умов та реалій. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено, що [PERSON] загинув [INFO] , місце смерті село Семенівка Покровського району Донецької області підчас виконання бойового завдання. Заява є обґрунтованою, оскільки заявниця повністю довела обставини, на які посилається, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved