Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У квітні 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі за кредитним договором у сумі 33930 грн та понесених судових витрат. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено\~ договір про надання фінансового кредиту № 15553-03/2023 (далі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого відповідач отримав від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» грошові кошти в сумі 2000,00 грн та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за договором виконало, надало позичальникові кредитні кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку він вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати та не в повному обсязі, та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості в розмірі 7800 грн. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» і ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ було укладено договір факторингу № 3072023, згідно з яким ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~\~\~ та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, згідно з яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Крім\~\~\~ того,\~\~\~ 08 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено\~ договір про надання фінансового кредиту № 12212-03/2023 (далі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого відповідач отримав від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» грошові кошти в сумі 6700 грн та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надано строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за договором виконало, надало позичальникові кредитні кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку він вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати та не в повному обсязі, та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості в розмірі 26130 грн. 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвестурм» і ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ було укладено договір факторингу № 3072023, згідно з яким ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, згідно з яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Саме тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 15553-03/2023 від 09 березня 2023 року в розмірі 7800 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 2000 грн, заборгованості за відсотками 5800 грн, а також заборгованість за договором № 12212-03/2023 від 08 березня 2023 року в розмірі 26130 грн, яка складається\~\~ із\~\~\~\~ заборгованості\~\~\~ по\~ тілу кредиту 6700 грн, заборгованості за відсотками 19430 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 01 липня 2025 року. Ухвалою суду від 01 липня 2025 року відкладено розгляд справи до 05 вересня 2025 року за клопотанням відповідача. Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився,\~ у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Також окремо представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань сповіщався належним чином шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою відділення зв`язку про повернення відправлення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Поштовий конверт із судовою повісткою про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 05 вересня 2025 року, повернувся на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «За закінченням терміну зберігання», натомість про судове засідання, призначене на 01 липня 2025 року, відповідача було сповіщено належним чином, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення. Отже, відповідач був достовірно обізнаним про наявність у провадженні суду справи, однак не вжив жожних заходів щодо участі в її розгляді. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 05 вересня 2025 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, робить нижченаведений висновок. 09 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено\~ договір про надання фінансового кредиту № 15553-03/2023 (далі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями (а. с. 10-12). Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 02.04.2023 року. Дата надання кредиту 09 березня 2023 року. Відповідно до п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно з п. 1.4. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з п. 2.3. договору у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п.2.3. цього договору продовжуються нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3.). Згідно з наданим до позовної заяви графіком платежів, який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту № 15553-03/2023 від 09 березня 2023 року, сторони погодили графік платежів, згідно з яким дата видачі кредиту: 09 березня 2023 року, дата платежу: 02 квітня 2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді: 25 (а. с. 13). Крім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума/ліміт кредиту становить 2000 грн, строк кредитування - 25. Процентна ставка 2,50 % на день, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 2,50 % в день з першого дня прострочення зобов`язання (а. с. 10). Указані документи разом із договором № 15553-03/2023 від 09 березня 2025 року підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0153. До\~\~\~\~\~ матеріалів\~\~\~\~\~\~\~ справи\~\~\~\~\~\~ долучено\~\~\~\~\~\~ довідку\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ сервісу\~\~\~\~ онлайн платежів iPAY вих. № 2919_250318184012 від 18 березня 2025 року на підтвердження перерахування коштів 09 березня 2023 року на картку маска картки [NUMBER] на ім`я відповідача за кредитним договором на суму 2000,00 грн (а. с. 25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 15553-03/2023 від 09 березня 2023 року, затвердженим ТОВ «СВЕА ФІНАНС», за період 09 березня 2023 року по 29 листопада 2023 року, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 7800 грн, яка складається із 2000,00 грн заборгованості по тілу кредиту; 5800,00 грн заборгованості за відсотками (а. с. 19-24). 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладений договір факторингу № 3072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (долучено витяг з реєстру боржників) (а. с 26-30). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року\~\~ ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 15553-03/2023 на суму 7800,00 грн, у тому числі: 2000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5800,00 грн заборгованість за відсотками. Номер п/п у реєстрі: 2031 (а. с. 30). 29 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (у подальшому змінено найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ передало (відступило) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 31-38). Відповідно до платіжної інструкції № 9387 від 30 листопада 2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатила ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 плату в розмірі 2471426,86 грн (а. с. 41). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 7800,00 грн, в тому числі: 2000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 5800,00 грн заборгованість за відсотками. Номер п/п в реєстрі 548 (а. с. 44). Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25 березня 2024 року змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а. с. 81-82). Таким чином ТОВ «СВЕА ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором № 15553-03/2023 на суму 7800,00 грн. Крім того, судом установлено, що 08 березня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено\~ договір про надання фінансового кредиту № 12212-03/2023 (далі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями (а. с. 45-47). Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 01.04.2023 року. Дата надання кредиту 08 березня 2023 року. Відповідно до п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно з п. 1.4. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно з п. 2.3. договору у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього договору продовжуються нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3.). Згідно з наданим до позовної заяви графіком платежів, який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту № 12212-03/2023 від 09 березня 2023 року, сторони погодили графік платежів, згідно з яким дата видачі кредиту: 08 березня 2023 року, дата платежу: 01 квітня 2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді: 25 (а. с. 48). Крім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума/ліміт кредиту становить 6700,00 грн, строк кредитування - 25. Процентна ставка 2,50 % на день, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 2,50 % в день з першого дня прострочення зобов`язання (а. с. 45). Указані документи разом із договором № 12212-03/2023 від 08 березня 2025 року підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0594. До\~\~\~\~ матеріалів\~\~\~\~\~ справи\~\~\~\~ долучено\~\~\~\~\~ довідку\~\~\~\~\~ сервісу\~\~\~\~\~ онлайн\~\~\~\~\~\~ платежів iPAY вих. № 2919_250318184011 від 18 березня 2025 року на підтвердження перерахування коштів 08 березня 2023 року на картку маска картки [NUMBER] на ім`я відповідача за кредитним договором на суму 6700,00 грн (а. с. 61). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 12212-03/2023 від 08 березня 2023 року, затвердженим ТОВ «СВЕА ФІНАНС», за період 08 березня 2023 року по 25 листопада 2023 року, відповідач має заборгованість в сумі 26130,00 грн, яка складається із 6700,00 грн заборгованості по тілу кредиту; 19430,00 грн заборгованості за відсотками (а. с. 55-60). 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладений договір факторингу № 3072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (долучено витяг з реєстру боржників) (а. с 62-63). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року\~\~ ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 12212-03/2023 на суму 26130,00 грн, у тому числі: 6700,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 19430,00 грн заборгованість за відсотками. Номер п/п у реєстрі: 15159 (а. с. 66). 29 листопада 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (у подальшому змінено найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ передало (відступило) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 67-73). Відповідно до платіжної інструкції № 9387 від 30 листопада 2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатила ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 01.02-79/23 від 29.11.2023 плату в розмірі 2471426,86 грн (а. с. 77, на звороті). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 26130,00 грн, в тому числі: 6700,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 19430,00 грн заборгованість за відсотками. Номер п/п в реєстрі: 2906 (а. с. 80, на звороті). Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25 березня 2024 року змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а. с. 81-82). Таким чином ТОВ «СВЕА ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором № 12212-03/2023 на суму 26130,00 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У ч. ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). При укладанні кредитного договору сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та апелянтом підписано графік платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши вищевказані письмові докази, суд робить висновок, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме доведені факти укладання договорів про надання фінансових кредитів № 15553-03/2023 від 09 березня 2023 року та № № 12212-03/2023\~ від 08 березня 2023 року, факт набуття права вимоги за вказаними кредитними договорами та факт наявності заборгованостей за цими кредитними договорами у загальному розмірі 33930,00 грн. Натомість відповідачем дані обставини не спростовані. Зазначена вище сума заборгованості відповідача підтверджується доданими позивачем до позовної заяви розрахунками заборгованостей, які є арифметично правильними, і також жодним чином не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано доказів того, що він не користувався вищевказаними кредитними коштами.\~\~\~\~\~\~\~ А тому суд робить висновок про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами про надання фінансових кредитів № 15553-03/2023 від 09 березня 2023 року та № № 12212-03/2023\~ від 08 березня 2023 року на загальну суму 33930,00 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом повністю, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved