Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

12.08.2025 Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) подало до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що останній звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 09.09.2022 та погодився на такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн (п. 1.2. договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних: 42 % (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії - 03/24, тип - «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.07.2025 має заборгованість у розмірі 59895,98 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати. Ухвалою від 14.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області та відкрито провадження у справі (а. с. 11, 12). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві і представникові позивача копію ухвали від 14.08.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надіслано і доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 14.08.2025, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 14, зворот а. с. 14). Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14.08.2025, яка надіслана відповідачеві 14.08.2025 за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення 20.08.2025 (а. с. 15, 16). Представник позивача в судове засідання 08.09.2025 не з`явився; 05.09.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подав до суду заяву, у якій просить розглянути позовну заяву без його участі (а. с. 21). Відповідач в судове засідання з`явився; позов визнав в повному обсязі, про що подав заяву від 08.09.2025. Згідно з нормами п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 6 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2022 відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Підписавши заяву, відповідач погодився на наступні умови кредитування: - тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн (п. 1.2. договору); - тип кредитної карти: картка «Універсальна»; - строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); - процентна ставка, відсотків річних: 42 % (п. 1.3. договору); - кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); - розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору); - проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору). Узгодження основних умов кредитування і надання споживачу інформації щодо вартості кредиту підтверджується підписаним позичальником паспортом споживчого кредиту. На виконання кредитного договору № б/н від 09.09.2022 АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 03/24, тип картки «Універсальна», що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «ПриватБанк». 09.09.2022 на кредитній картці № [NUMBER] кредитний ліміт складав 5000,00 грн, який в подальшому почав збільшуватися. Відповідач користувався кредитними коштами, здійснюючи їх витрату, що підтверджується: наданою позивачем випискою за договором б/н за період з 09.09.2022 до 18.07.2025, довідками АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] і про видачу кредитної картки. Згідно розрахунку АТ КБ «Приватбанк» заборгованість [PERSON] перед кредитодавцем станом на 16.07.2025 складає 59895,98 грн. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до приписів ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з нормами ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач здійснював витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту, але припинив вчасно погашати заборгованість. Процес виникнення і розмір заборгованості підтверджується зазначеними вище доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що під час розгляду справи підтвердився факт виконання позивачем і не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 09.09.2022 щодо повернення отриманих кредитних коштів, а тому заборгованість відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У зв`язку з цим, вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 59895 грн 98 коп. є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідач погодився з таким розміром заборгованості, про що подав до суду відповідну заяву від 08.09.2025. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № BOJ64B4C6D від 24.07.2025 (а. с. 5). У зв`язку з повним задоволенням позову дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved