Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідачів. 02.08.2023 року уповноважений представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі - ТОВ\~«КЕЙ-КОЛЕКТ») звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування своїх вимог зазначив те, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11328900000 від 04 квітня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] , останній отримав споживчий кредит у розмірі 40500,00 доларів США, із сплатою відсотків у розмірі 13,00 % річних. В забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] перед АКІБ «Укрсиббанк» за кредитним договором, 02 квітня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 194856, відповідно до умов якого, остання зобов`язалася перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту. АКІБ «УкрСиббанк» умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, однак відповідачами договірні зобов`язання не виконувались належним чином та систематично порушувались, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту. 02 квітня 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1591/10 про стягнення солідарно з [PERSON] [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 353395,18 гривень, а також в рівних частках судового збору в розмірі 1700,00 гривень та витрат на ІТЗ в розмірі 120,00 гривень. Відповідно до договору факторингу № 2 від 13 лютого 2012 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло право вимоги до відповідачів за договором про надання споживчого кредиту № 11328900000, договором поруки № 194856. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі № 752/11171/15-ц замінено сторону виконавчого провадження з АКІБ «Укрсиббанк» на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Загальна сума 3% річних, інфляційних втрат, понесених ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» унаслідок прострочення відповідачами сплати заборгованості, визначеної рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2010 року у справі № 2-1591/10 складає: 3%річних за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2022 року (включно) 31957,17 гривень; сума інфляційних втрат за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2022 року (включно) 180530,31 гривень. Представник позивача просить стягнути зазначені суми 3 % річних та інфляційних втрат з відповідачів солідарно. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що 3 % річних та інфляційні втрати нараховані позивачем за період дії в Україні воєнного стану, тобто без врахування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України. Таке нарахування є неправомірним та підлягає списанню кредитодавцем. Позивачем відповідь на відзив не подана. ІІ. Заяви, клопотання сторін. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не зявились. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача Вишневська О.Г. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2010 року (справа № 2-1591/10) позов АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1132890000 року від 04 квітня 2008 року в розмірі 353395,18 гривень, а також в рівних частках судового збору в розмірі 1700,00 гривень та витрат на ІТЗ в розмірі 120,00 гривень (а.с. 13-16). В забезпечення виконання зобов`язання відповідача [PERSON] за кредитним договором, 04 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір поруки № 194856, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] зобов`язалась відповідати за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту (а.с. 17). Відповідно до договору факторингу № 2 від 13 лютого 2012 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло право вимоги до відповідачів за договором про надання споживчого кредиту № 11328900000, договором поруки № 194856. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі № 752/11171/15-ц замінено сторону виконавчого провадження з АКІБ «Укрсиббанк» на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (а.с. 18-19). Відповідно до розрахунку позивача сума 3 % річних за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2022 року (включно) складає 31957,17 гривень (а.с. 10). Відповідно до розрахунку позивача сума інфляційних втрат за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2022 року (включно) складає 180530,31 гривень (а.с. 11-12). ІV.\~Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2010 року (справа № 2-1591/10) позов АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1132890000 року від 04 квітня 2008 року в розмірі 353395,18 гривень, а також в рівних частках судового збору в розмірі 1700,00 гривень та витрат на ІТЗ в розмірі 120,00 гривень. Факт невиконання зазначеного судового рішення відповідачами не спростовано. Суд враховує, що відповідно до частини 4\~статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, у цивільній або господарській справі, за винятком випадків, визначених частиною 2 цієї статті, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт існування заборгованості за кредитним договором, факт укладення договорів поруки та іпотеки, а також факт набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги до відповідачів встановлені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2010 року (справа № 2-1591/10) та ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року у справі № 752/11171/15-ц. Невиконане судове рішення про стягнення грошових коштів є підставою для застосування положень\~статті 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем було надано розрахунок 3% річних в розмірі 31957,17 гривень та інфляційних втрат в розмірі 180530,31 гривень за період\~з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2022 року (включно). Проте суд не вважає за можливе погодитись з проведеним розрахунком в частині строку нарахування 3% річних та інфляційних втрат. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022. Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, останній раз - Указом Президента України від № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 09.05.2025 строком на 90 діб. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів суми 3 % річних та інфляційних втрат за період з 24 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року (включно), оскільки ці суми нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. До стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає сума 3 % річних за період з 01 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно), яка становить 16687,78 гривень та розрахована наступним чином: 1.Період розрахунку з 01 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року 153 дні: 355215,18 (сума боргу) ? 3,00 % (процентна ставка) / 100 % ?153 (кількість днів)/ 365 (кількість днів у році) = 4454,75 гривень. 2.Період розрахунку з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року 365 дні: 355215,18 (сума боргу) ? 3,00 % (процентна ставка) / 100 % ? 365 (кількість днів) / 365 (кількість днів у році) = 10656,46 гривень. 3.Період розрахунку з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року 54 дні: 355215,18 (сума боргу) ? 3,00 % (процентна ставка) / 100 % ? 54 (кількість днів) / 365 (кількість днів у році) = 1576,57 гривень. Разом 4454,75 + 10656,46 + 1576,57 = 16687,78 гривень. До стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає сума інфляційних втрат за період з 01 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року (включно), яка становить 61238,28 гривень та розрахована наступним чином: 355215,18 (сума боргу) ? 117,240 % (сукупний індекс інфляції) / 100 % - 355215,18 = 61238,28 гривень. Таким чином суд дійшов висновку про наявність\~підстав для задоволення позову частково, а відтак з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно грошові кошти в розмірі 77926,06 гривень, з яких 16687,78 гривень 3 % річних; 61238,28 гривень нараховані інфляційні втрати. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3187,31 гривень (а.с. 9). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, \~з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в рівних частках підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1168,89 гривень, решта судового збору залишається за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial