Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] 21.02.2025 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради,. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 25.04.2006 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. За час шлюбу у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2013 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу вихованням та утриманням дітей займається тільки вона. Рішенням суду від 16.10.2013 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей, однак відповідач кошти не сплачує, борг складає 369 947,96 грн. Діти навчались у Баговицькому закладі дошкільної освіти «Колобок», пізніше у Баговицькому ліцеї з структурними підрозділами гімназія та початкова шкода Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради. За весь час відповідач життям дітей не цікавився, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської турботи. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає і не цікавиться про наявність необхідних речей у дітей. Позивач просить суд: позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити повністю, не заперечила щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснила, що діти з нею постійно проживають з 2013 р., відповідач з того часу і після розлучення дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивачка в суді. Представник третьої особи виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що відповідач життям, здоров`ям, розвитком дітей не цікавиться протягом тривалого часу, рішенням виконавчого комітету затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільних з позивачем дітей. Ухвалою суду від 26.02.2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.04.2025 року зобов`язано орган опіки та піклування Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради надати висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 30.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2006 р. який був розірваний рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.10.2013 року по справі №676/6634/13-ц (а.с.10). За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження (а.с.3-4). Після розірвання шлюбу син і донька проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Мати займається здоров`ям дітей, вчасно навідує лікарів, що слідує з довідки (а.с.21). Діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки (а.с.8) [PERSON] учень 11 класу, [PERSON] учениця 10 класу Баговицького ліцею (зі структурними підрозділами гімназія та початкова школа) Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради. Діти регулярно відвідують заняття, охайні та доглянуті. Мати спілкується з педагогами, цікавиться їх навчанням та вихованням. Батько за період навчання дітей зв`язку із навчальним закладом немає, батьківській збори не відвідує. Вказане підтверджується довідкою навчального закладу(а.с.9). За період навчання дітей у закладі дошкільної освіти, батько участі у вихованні не приймав, до закладу не навідувався, що слідує із довідки закладу дошкільної освіти(а.с.19-20). Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2013 року по справі №676/6610/13-ц (а.с.5) з відповідача стягнено аліменти на утримання дітей. Станом на січень 2025 року за відповідачем наявний борг в сумі 369 947,96 грн. зі сплати аліментів на утримання дітей, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13-18). Відповідач проживає в с.Баговиця, матеріально сина та доньку не забезпечує, добровільно кошти не надає, бажання утримати спільних з позивачем дітей не проявляє, спілкування з дітьми не вбачає за необхідне, оскільки самоусунувся від їх виховання протягом тривалого терміну. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем доказів видно, що відповідач як батько з 2013 го року дітьми не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не провідує дітей, не цікавиться їхнім розвитком, навчанням, їх дозвіллям, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що порушує нормальні самоусвідомлення дітей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені обставини підтверджуються: довідками з місць навчання дітей (а.с.9,19-20), довідками від лікаря (а.с. 21), довідкою про місце проживання (а.с.8). Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку служби у справах дітей Слобідсько - Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 19.06.2025 року №157(а.с.55-58), встановлено, що доцільно позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей. Враховуючи надані суду докази, висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають до задоволення. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до дітей.

Outcome: approved