Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

У грудні 2024 року АТ АКБ «Львів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] 06 лютого 2024 року був укладений кредитний договір № 18820/112/2024, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000 гривень строком до 05 лютого 2027 року. Відповідно до п. 3.2. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку: у період з 06 лютого 2024 року по дату повернення кредиту в розмірі 64 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у сумі 50000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 283086 від 06 лютого 2024 року. Згідно з п. 5.1. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі кредиту по дату повернення кредиту позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. Пунктом 3.11. договору передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, в тому числі після вимоги банку про повне дострокове погашення кредиту та/або після настання дати повернення кредиту в повному обсязі, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, з дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення. Порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та в повній сумі сплати щомісячних платежів за кредитним договором порушені. Відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, проте останньою вимога була проігнорована. Станом на 14 листопада 2024 року заборгованість відповідача становить у розмірі 58469 гривень 50 копійок, що складається з: -47963 гривні 40 копійок - сума заборгованості за кредитом; -10506 гривень 10 копійок - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] 06 лютого 2024 року був укладений кредитний договір № 18820/112/2024, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000 гривень строком до 05 лютого 2027 року. Відповідно до п. 3.2. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку: у період з 06 лютого 2024 року по дату повернення кредиту в розмірі 64 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у сумі 50000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 283086 від 06 лютого 2024 року. Згідно з п. 5.1. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі кредиту по дату повернення кредиту позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. Пунктом 3.11. договору передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, в тому числі після вимоги банку про повне дострокове погашення кредиту та/або після настання дати повернення кредиту в повному обсязі, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, з дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення. Порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит, відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 14 листопада 2024 року заборгованість відповідача становить у розмірі 58469 гривень 50 копійок, що складається з: -47963 гривні 40 копійок - сума заборгованості за кредитом; -10506 гривень 10 копійок - сума заборгованості за відсотками. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 14 листопада 2024 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Крім того, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитом позивачем надана суду виписка по рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, підтверджують заборгованість відповідача за виданим кредитом. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає зазначені суми за кредитним договором. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved