Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 03.06.2025 до Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 29.07.1999 року, місце проживання: [ADDRESS] , на її [PERSON] , користь проценти річних у розмірі 18 828 грн., за період прострочення за 10.12.2024 року по 01.06.2025 року, інфляційні втрати у розмірі 7739 грн. за період прострочення за 10.12.2024 року по 30.04.2025 року, пеню у розмірі 48 887 грн. за період прострочення з 14.02.2024 року по 01.06.2025 року, а всього 75 454 (сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривень. Судові витрати покласти на відповідача. В позовній заяві зазначила, що 26.01.2022 між нею та [PERSON] укладено попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., реєстровий № 2380. Згідно п.1.1 сторони взяли на себе зобов`язання в обумовлений строк належним чином оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Укладення та нотаріальне посвідчення договору повинно було відбутися до 25.02.2022 року. На підтвердження намірів нею було передано відповідачу грошову суму (забезпечувальний платіж) в розмірі 131 700 грн. Згідно п. 3.1.3. договору, відповідач зобов`язався в термін до 25 лютого 2022 року підготувати та надати до нотаріальної контори всі документи, необхідні для укладення Основного договору, та повідомити Покупця про готовність зі своєї сторони до укладення Основного договору. Свої зобов`язання за попереднім договором купівлі-продажу відповідач не виконав. Рішенні Богуславського районного суду Київської області № 358/743/22 від 03.08.2023, яке набрало законної сили 12 вересня 2023 року, було встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань по договору та стягнуто з відповідача забезпечувальний платіж, штраф, а також витрати, що були понесені у зв`язку з укладенням попереднього договору. На підставі вищевказаного рішення суду, Богуславським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було відкрите виконавче провадження про стягнення з відповідача грошових коштів. Однак, на день подання позовної заяви відповідач рішення суду не виконав, кошти не повернув. Посилаючись на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, та посилаючись на п 5.6 Договору, яким передбачено, у випадку порушення продавцем зобов`язання щодо строку (терміну) сплати (повернення) покупцю Забезпечувального платежу, передбаченого п.5.2. цього договору, продавець зобов`язаний сплатити покупцю 30 (тридцять) процентів річних від розміру такого Забезпечувального платежу за весь період користування чужими коштами. При цьому, позивачка зазначає, що загальна сума заборгованості становить 135200, 00 грн., та складається із Забезпечувального платежу (131 700,00 грн.), та витрат, що були понесені у зв`язку з укладенням договору (3 500, 00 грн.). Тому, за період з 10.12.2024 по 30.04.2025 з відповідача необхідно стягнути 7 739, 00 грн. -\~ інфляційних втрат та за період з 10.12.2024 по 01.06.2025 стягнути\~ 18 828, 00 грн. - 30 відсотків річних (пункт 5.6. договору) від загального розміру заборгованості за період прострочення. Крім того, посилаючись на п. 5.4 Договору позивачка просить стягнути з відповідача пеню - 48 887, 00 грн. за період з 14.02.2024 по 01.06.2025, що визначена в Договорі у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загального розміру заборгованості за кожний день прострочення, нарахування якої здійснюється за весь період прострочення до дня здійснення фактичного платежу. 03.06.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Романенко К.С. (а.с. 18). Згідно відомостей відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 30.06.2025 № 23-23/2425/2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04.07.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.22). 16.07.2025 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії постанови Київського апеляційного суду від 06.06.2025 по справі № 358/1933/24. 12.08.2025 [PERSON] надіслала до суду додаткові пояснення та просила врахувати при винесенні рішення\~ у даній справі висновки, що містяться в постанові Київського апеляційного суду від 06.06.2025 по справі № 358/1933/24. 21.08.2025 від [PERSON] надійшла заява про виправлення описки в позовній заяві в частині зазначення по тексту позову сум заборгованості, з яких здійснювався розрахунок інфляційних витрат та відсотків річних. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти нього. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії попереднього договору купівлі-продажу від 26.01.2022 року між [PERSON] (Продавець), від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Даровським І.І. 22.01.2022 за реєстровим № 131, діє [PERSON] та [PERSON] (Покупець) було укладено попередній договір про укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрований у реєстрі за № 18 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. (а.с.8-11). Відповідно до пункту 1 попереднього договору, сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк, обумовлений у п. 6.1. цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна (Основний договір), на умовах і в порядку, визначених таким Договором. Предметом Основного договору мала бути земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1948978832206, площею 0,06 га, кадастровий номер: 3220610100:01:019:0425, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Згідно п. 6.1. договору, укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору мало бути здійснено до 25 лютого 2022 року, за місцезнаходженням робочого місця приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки Людмили Анатоліївни за адресою: Київська область, м. Богуслав, вул. Свердлова, буд. 1, або за іншою адресою, що буде робочим місцем цього приватного нотаріуса станом на день укладення сторонами Основного договору. Згідно п.2.1, 2.2 попереднього договору, сторони домовилися, що продаж нерухомого майна за основним договором буде вчинено за ціною 131 700,00 грн., які були сплачені покупцем та отримані продавцем. Таким чином, на момент укладення основного договору вважатиметься, що зобов`язання покупця по оплаті нерухомого майна виконане ним у повному обсязі до укладення та підписання основного договору. Отримання відповідачем коштів також стверджується п. 2.2. договору, з якого вбачається, що на момент підписання цього Договору покупець сплатив продавцю, а продавець отримав від покупця грошову суму в розмірі 131 700,00 гривень. Згідно п.3.1.4 попереднього договору, продавець зобов`язався у строк до 25.02.2022 року підготувати та надати до нотаріальної контори всі документи, необхідні для укладення основного договору, та повідомити покупця про готовність зі своєї сторони до укладення основного договору з метою визначення та погодження з покупцем дати та часу його укладення. Згідно п.3.1.9 попереднього договору, продавець зобов`язався у випадку не укладення основного договору внаслідок винних дій або бездіяльності продавця, повернути покупцю протягом трьох календарних днів з дня закінчення терміну, передбаченого п.6.1 попереднього договору, забезпечувальний платіж та сплатити штраф у розмірі, який передбачений даним договором. Згідно п. 4.1.6 Договору, продавець зобов`язався нести відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством України, в тому числі у випадку відмови або ухилення від укладення Основного договору. Згідно п.5.1 попереднього договору покупець передав на користь продавця, а продавець прийняв платіж в розмірі 131 700,00 грн та визначили, що забезпечувальний платіж є гарантією забезпечення виконання сторонами своїх зобов`язань по укладанню основного договору. У випадку не укладення основного договору внаслідок винних дій продавця, забезпечувальний платіж підлягає поверненню покупцю разом із сплатою продавцем штрафу в розмірі та порядку, встановлених у п.5.2 даного договору. Згідно п.5.2 попереднього договору, в разі не укладення договору внаслідок винних дій продавця, останній не пізніше 3-х днів після закінчення терміну, встановленого п.6.1 даного договору - 25.02.2022 року, зобов`язується повернути покупцю сплачений ним забезпечувальний платіж в сумі 131 700,00 грн та додатково сплатити покупцю штраф в розмірі 131 700,00 грн, а також відшкодувати покупцю всі витрати, що були понесені ним у зв`язку з укладенням цього договору в сумі 3 500,00 грн. Пунктом 5.4. договору визначено, що у випадку порушення продавцем зобов`язання щодо строків сплати (повернення) покупцю Забезпечувального платежу (тобто 131700 грн.) та витрат, що були понесені у зв`язку з укладенням цього договору згідно п. 5.2. цього Договору (тобто 3500 грн.), продавець зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загального розміру заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення до дня здійснення фактичного платежу. У відповідності до п. 5.6. договору, у випадку порушення продавцем зобов`язання щодо строку (терміну) сплати (повернення) покупцю Забезпечувального платежу, передбаченого п. 5.2. цього договору, продавець зобов`язаний сплатити покупцю 30 (тридцять) процентів річних від розміру такого Забезпечувального платежу за весь період користування чужими коштами. Згідно п. 5.7. договору, за домовленістю сторін позовна давність до вимог, що можуть виникнути по цьому Договору щодо строків нарахування та/або стягнення неустойки (штрафу/пені) та/або компенсаційних платежів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, була збільшена до 5 (п`яти) років. Основний договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3220610100:01:019:0425 між сторонами, укладено не було. Згідно копії рішення Богуславського районного суду Київської області № 358/743/22\~ від 03 серпня 2023 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено та\~ стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошові кошти в розмірі 266900,00 гривень, з яких: сплачений забезпечувальний платіж 131 700,00 грн, штраф згідно п.5.2 Договору 131 700,00 грн, витрати, понесені у зв`язку з укладенням договору 3 500,00 грн. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 669,00 грн. Рішення набрало законної сили 12 вересня 2023 року (14-16). Рішенням Богуславського районного суду Київської області № 358/1933/24 від 31.03.2025, що є в загальному доступі в ЄДРС було задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] \~ за період прострочення зобов`язання з 01 березня 2022 року по 09 грудня 2024 року 10 відсотків річних у розмірі 37 561, 90 гривень, та інфляційні втрати у розмірі 54 201,00 гривень, а також понесені процесуальні витрати на оплату судового збору у розмірі 917,70 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року рішення Богуславського районного суду Київської області № 358/1933/24 від 31.03.2025 в частині вирішення вимог про стягнення процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання і в частині розподілу судових витрат між сторонами скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 01.03.2022 року по 09.12.2024 року у розмірі 11 2685, 00 грн. Також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 2 570,34 грн. Постанова Київського апеляційного суду набрала законної сили 26 червня 2025 року. Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки рішенням Богуславського районного суду Київської області № 358/743/22\~ від 03.08.2023 року підтверджується факт наявності невиконаного грошового зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем, тому такі обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У частині 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом. За обставинами даної справи у пункті 5.6. попереднього договору купівлі-продажу від 26.01.2022 року, сторони дійшли згоди щодо зміни розміру відсоткової ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 30 процентів річних від розміру забезпечувального платежу за весь період користування чужими коштами, у випадку порушення продавцем зобов`язання щодо строку (терміну) сплати (повернення) покупцю забезпечувального платежу, передбаченого п. 5.2. цього договору. Велика Палата Верховного Суду враховує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, сум (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18. Отже, передбачений частиною 2 статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням процентів річних в розмірі, який встановлений договором від 26.01.2022 року, від простроченої суми виникає, виходячи з наявності самого факту прострочення, яке, як встановлено судом першої інстанції інстанцій, у цій справі має місце. Відповідно до пункту 1 попереднього договору, сторони зобов`язалися у строк до 25.02.2022 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а відповідно до п.5.2 попереднього договору, в разі не укладення договору внаслідок винних дій продавця, останній не пізніше 3-х днів після закінчення терміну, встановленого п.6.1 даного договору - 25.02.2022 року, зобов`язується повернути покупцю сплачений ним забезпечувальний платіж в сумі 131 700,00 грн та додатково сплатити покупцю штраф в розмірі 131 700,00 грн, а також відшкодувати покупцю всі витрати, що були понесені ним у зв`язку з укладенням цього договору в сумі 3500,00 грн. Отже, відповідач зобов`язаний був повернути кошти та відшкодувати витрати у зв`язку з укладенням договору в термін до 28.02.2022 включно. Таким чином, прострочення виконання зобов`язання розпочалось з 01 березня 2022 року. Загальна сума заборгованості складається із забезпечувального платежу (131700 грн.), та витрат, що були понесені у зв`язку з укладенням договору (3 500 грн.), що в загальному становить 135 200 грн. На підставі рішенням Богуславського районного суду Київської області №358/1933/24 від 31.03.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] \~ за період прострочення зобов`язання з 01 березня 2022 року по 09 грудня 2024 року 10 відсотків річних у розмірі 37 561, 90 гривень, та інфляційні втрати у розмірі 54 201,00 гривень, а також понесені процесуальні витрати на оплату судового збору у розмірі 917,70 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 26.06.2025 рішення Богуславського районного суду Київської області № 358/1933/24 від 31.03.2025 в частині вирішення вимог про стягнення процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання і в частині розподілу судових витрат між сторонами скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 01.03.2022 року по 09.12.2024 року у розмірі 11 2685, 00 грн. Також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 2 570,34 грн. Станом на дату подачі позову до суду 02 червня 2025 року, рішення суду №358/743/22 від 03.08.2023 року про повернення коштів (сплаченого забезпечувального платежу)\~ та відшкодування витрат, у зв`язку з укладенням договору залишається не виконаним [PERSON] . Суду також не надано доказів зі сторони відповідача, які підтверджують, що відповідачем було виконано умови договору. На підставі рішенням Богуславського районного суду Київської області №358/1933/24 від 31.03.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] \~ за період прострочення зобов`язання з 01 березня 2022 року по 09 грудня 2024 року 10 відсотків річних у розмірі 37 561, 90 гривень, та інфляційні втрати у розмірі 54 201,00 гривень, а також понесені процесуальні витрати на оплату судового збору у розмірі 917,70 гривень. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 26.06.2025 рішення Богуславського районного суду Київської області № 358/1933/24 від 31.03.2025 в частині вирішення вимог про стягнення процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання і в частині розподілу судових витрат між сторонами скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 01.03.2022 року по 09.12.2024 року у розмірі 11 2685, 00 грн. Також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 2 570,34 грн. Із наданого позивачкою детального порядку нарахування та обчислення інфляційних втрат, 30 процентів річних, вбачається що [PERSON] здійснила наступні розрахунки, зокрема розмір інфляційних втрат за період з 10.12.2024 року по 30.04.2025 становить 7 739, 00 грн. Загальний розмір нарахованих 30 відсотків річних на підставі пункт 5.6. Договору за\~ період 10.12.2024 року по 01.06.2025 становить - 18 828,00 грн. Нарахування пені\~ позивачкою здійснено за період з 14.02.2024 року по 01.06.2025 в розмірі - 48 887,00 грн. Відповідач доказів на спростування позовних вимог та розрахунків позивачки не надав. Отже, оскільки позивачка звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення\~ відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком позивача та періодом нарахування відсотків. Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок розміру заборгованості з врахуванням індексу інфляції відбувається шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним і публікується у періодичних офіційних виданнях. Відповідач, не здійснивши повернення суми попередньої оплати за договором у строк, встановлений цим договором, а відповідно, своєчасно не виконавши своє грошове зобов`язання перед позивачем, зобов`язаний сплатити останньому інфляційні втрати та 30% річних на підставі норм, передбачених ст. 625 ЦК України та пунктом 5.6 попереднього договору купівлі-продажу від 26.01.2022, зареєстрованого у реєстрі за № 18 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М.\~ За вказаних обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки інфляційних втрат з 10.12.2024 року по 30.04.2025 та 30 відсотків річних за період 10.12.2024 року по 01.06.2025. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 30 відсотків річних у розмірі 18828, 00 гривень, та інфляційні втрати у розмірі 7 739,00 гривень. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 48 887,00 грн. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 5.4. Договору визначено, що у випадку порушення продавцем зобов`язання щодо строків сплати (повернення) покупцю Забезпечувального платежу (тобто 131700 грн.) та витрат, що були понесені у зв`язку з укладенням цього договору згідно п. 5.2. цього Договору (тобто 3500 грн.), продавець зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загального розміру заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення до дня здійснення фактичного платежу. Згідно п. 5.7. договору, за домовленістю сторін позовна давність до вимог, що можуть виникнути по цьому Договору щодо строків нарахування та/або стягнення неустойки (штрафу/пені) та/або компенсаційних платежів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, була збільшена до 5 (п`яти) років. Відповідно до розрахунку позивачки, за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно 5.4. вказаного Договору, відповідачу нарахована пеня у розмірі 48 887,00 грн. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати коштів, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 48 887,00 грн. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24,129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Частиною першою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачки. У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved