Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

02 травня 2025 року до Новобаврського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява позивача [PERSON] , до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] за минулий період часу, а саме з 27.11.2019 по 29.04.2025 в твердій грошовій сумі в розмірі чотирьох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що становить 12784,00 грн., а також до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі чотирьох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що становить 12784,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона та відповідач 26.08.2012 року зареєстрували шлюб. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року шлюб розірвано. Однією із підстав розірвання шлюбу було те, що відповідач х 2017 року постійно проживав в Польщі. Від шлюбу сторони мають неповнолітньою дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. В 2021 році позивач вдруге вийшла заміж, в зв`язку з чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Дитина знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач у добровільному порядку на постійній основі коштів на утримання дитини не надає, хоча позивач неодноразово зверталась до нього по застосунку месенджеру Телеграм. Відповідач проживає і працює на території Польщі, має постійний дохід та фінасову можливість утримувати дитину. Наголошує, що відповідач з 27 листопада 2019 року постійно ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки, на підтвердження звернень до відповідача з проханням сплатити кошти на утримання дитини було надсилання йому повідомлень, претензій та переписку в застосунку «Телеграм» Заявляючи позовні вимоги в твердій грошовій сумі надала детальний розрахунок витрат на продукти харчування, одяг, взуття, освітні витрати, медичне обслуговування, ліки, засоби гігієни. Разом із позовом позивач подала клопотання, в якому просить суд витребувати з Державної прикордонної служба України, відомостей про перетин кордону України за період з 2019 року по теперішній час громадянином України [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданий 22.06.2017, орган що видав 6391, запис №19900921-03435. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 07.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. Клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26, ЄДРПОУ 37996391) інформацію, чи перетинав кордон України (виїзд з України та в`їзд до України) громадянин України [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданий 22.06.2017, орган що видав 6391, запис №19900921-03435, за період з 01 січня 2019 року та по теперішній час. 23 травня 2025 року на адресу суду надійшла витребувана інформація, відповідано до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що 02.01.2022 року [PERSON] здійснив виїзд за межі України, після зазначеної дати, інформації щодо в`їзду не міститься. 30 травня 2025 року надійшла заява відповідача [PERSON] , через систему «Електронний суд» про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до електронної справи. 05 червня 2025 року надійшла заява представника відповідача адвоката Онопко В.С. про відкладання розгляду справи з посиланням на те що відповідач отримав доступ до справи 31.05.2025 року та строк на подання відзиву на позов не закінчився. 10 червня 2025 року представником позивача адвокатом Артюшкової С.Л. подана заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, а також заперечення проти клопотання про відкладання розгляду справи. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року відкладено судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів до 15 год 00 хв 24 червня 2025 рок. 12 червня 2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Онопко В.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позов [PERSON] , задовольнити частково, стягнути з відповідача на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 3196 грн., в іншій частині позову відмовити. В обгрутувння вбачається, що [PERSON] постійно проживає на території Республіки Польща. Після розлучення дитина залишилась проживати разом із матір`ю в Україні. Батько постійно перебуває на зв`язку з дитиною та колишньою дружиною. Цікавиться життям дитини, перераховує кошти на її утримання. Влітку 2021 року приїздив в України та разом із донькою їздив на відпочинок на Азовське море. Після початку повномасштабного вторгнення позивач разом з донькою та іншою своєю дитиною приїхала до відповідача, який надав їм притулок де вони проживали близько пів року, після чого повернулись в Україну. На теперішній час відповідач перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що власного житла в Польщі не має, змушений його винаймати, крім того сплачує комунальні послуги. Його співмешканка не працює, здійснює догляд за дітьми, тому все фінансове навантаження щодо утримання співмешканки, малолітньої дитини, та надання коштів безпосередньо доньки та колишній дружині покладено на відповідача. Що стосується аліментів за минулий час заперечував, вважає ці вимоги не доведеними та не обґрунтованими. Позивач не надала жодного платіжного документу, який би підтверджував факт понесення витрат, а поданий розрахунок ґрунтується на припущеннях. Відсутні й докази що позивачем вживались заходи одержання аліментів з листопада 2017 року, надані скріншоти переписки датовані 2023 та 2025 роком не є доказом. Крім того, відповідач долучає інформацію про транзакції за період з 18.03.202 по 22.06.2024 та квитанціями за період з 13.09.2024 по 08.03.2025, та наголошує що позивач із дитиною з березня по вересень 2022 проживали у відповідача, тобто в той час дитина взагалі перебувала на утриманні батька. 24 червня 2025 року зареєстрована заява представника позивача адвоктата Артюшкової С.Л., сформована в системі «Електронний суд» 23.06.2025 про перенесення судового засідання. 13 серпня 2025 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про заміну позовних вимог. Відповідно до заяви просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожитковий мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду; Стягнути з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] народженні за минулий період часу, а саме з 27 листопада 2019 рік до дня подачі позовної заяви до суду в твердій грошовій сумі у розмірі чотирьох прожиткових мінімумів дитину відповідного віку; Усі судові витрати відповідно до ЗУ «Про судовій збір» покласти на [PERSON] [INFO] .. Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року прийняти до розгляду заяву [PERSON] про зміну позовних вимог по цивільній справі №639/3027/25. 27 серпня 2025 року представником відповідача адвокатом Онопко В.С. в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву в частині зміненого предмету позову. Зазначає, що позивачка жодним чином не обґрунтувала необхідність стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходу, враховуючи, що обов`язок утримання дітей поширюється на обох батьків. Матеріали справи не містять жодного платіжного документа, який підтверджував би факт понесення позивачем будь-яких витрат на утримання дитини. При визначені розміру аліментів прошу суд врахувати наступні обставини. З 12.06.2025р. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. [PERSON] власного житла в Польщі не має, а змушений його винаймати, на що витрачає 1600 польських злотих, що відповідно до офіційно курсу становить 17 837,62 грн. Крім того, додатково сплачує комунальні платежі в розмірі 700 польських злотих (близько 8000 грн), що є обов`язковою умовою відповідно до Договору найма житла. При цьому заробітна плата відповідача складає 3200 польських злотих, що відповідно до офіційно курсу становить 35 675,24 грн., тобто на оплату оренди житла він витрачає значну частку свого заробітку. При визначені розміру просить врахувати ці обставини та визначити аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Звернути увагу суду на зловживання з боку позивачки своїми процесуальними правами. Так, частина заяви про зміну позовних вимог є фактично відповіддю на відзив. 28 серпня 2025 року на адресу суду позивач [PERSON] надала заяву про зменшення позовних вимог. Як вбачається із заяви, позивач зазначила, що уважно ознайомилась із доводами викладеними у відзиві та врахувала обставини щодо сімейного стану відповідача, наявність в нього новонародженої дитини, витрати на оренду житла, комунальні послуги та також загальний розмір доходу просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, адвокатом Артюшковою С.Л. через канцелярію суду подано заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника з урахуванням поданих відзивів. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх осіб,\~які беруть\~учать у\~справі фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року позовні вимоги\~ [PERSON] \~задоволено. Шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.08.2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 424 - розірвано (а.с. 14-16). Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №974 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.2012 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] уклавши шлюб з [PERSON] отримала прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №220 від 05.03.2021 року та підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.03.2021 року (а.с. 26). Позивач разом із донькою зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 18) Як зазначила позивач, та підтвердив відповідач [PERSON] , [INFO] з 30.09.2019 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію тимчасового проживання (а.с. 147-148). На підтвердження працевлаштування відповідачем надана копія строкового трудового договору (а.с. 154-155). Відповідач зазначив, що [INFO] у нього народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 153-155). 12 червня 2025 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 157-158). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Так, враховуючи надану позивачем заяву щодо розміру частки, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] . Що стосується вимог про стягнення аліментів за минулий час, в заяві про зменшення вимог від 28.08.2025 позивач відмови від вимог в цій частині не висловила, таким чином суд вважає вимоги чинними. На підтвердження доводів про стягнення аліментів за минулий час, а саме з 27 листопада 2019 року позивачем долучені до справи скріншоти переписки. Як вбачається з долучених позивачем скріншотів переписки за 05.07.2023 та 28.04.2025 остання ставить питання до відповідача про сплату аліментів за 2017 рік ( а.с. 20-23), проте цей доказ суд не приймає до уваги, оскільки він не містить обставин, щодо звернення позивача до відповідача протягом попередніх 2017 2023 року. Натомість відповідачем долучені до матеріалів справи інформація про транзакції за період з 18.03.2020 по 22.06.2024 та квитанції за період з 13.09.2024 по 08.03.2025 про надсилання коштів, отримувачем є [PERSON] (а.с. 82-127). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як вбачається, позивач не вважає виплати, що здійснювались відповідачем протягом 2020 - 2025 років як аліменти. В постанові від 08 квітня 2024 року по справі № 522/19803/15-ц Верховний Суд погодився з висновком апеляційного суду про те, що у разі відсутності інших боргових зобов`язань між сторонами, перераховані платником аліментів на рахунок стягувача систематичні щомісячні кошти слід вважати аліментами. Верховний Суд зазначив, що реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, квитанції без зазначення призначення платежу "аліменти", надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, також мають бути враховані при обрахунку заборгованості. Крім того, доводи відповідача, щодо утримання доньки на протязі березня - вересеня 2022 року, підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 145-147). Відповідно до довідки про відвідування учнем школи, [PERSON] відвідувала у 2021/2022 навчальному році початкову школу ім. Яна Павла ІІ у Смольніку, Смольник 516, 52 59-820 Лесна (а.с. 149-150). Таким чином, суд відмовляє в задоволенні вимог щодо стягнення аліментів за минулий період за недоведеністю. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial