Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Лисичанськ Луганської області, матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2012 році позивач познайомилась і перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , 1984 року народження, від яких мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , де проживали разом у м. Новодружеськ Луганської області. У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України позивач з- дитиною переїхала до м. Дніпро, а батько дитини - [PERSON] з 06.09.2024 року пішов добровольцем до лав ЗСУ, в результаті чого загинув [INFO] , в зв`язку з чим у позивача виникла необхідність встановити факт батьківства. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, направили до суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу в їх відсутність, позивач повністю підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, відповідач визнала в повному обсязі позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Частина 1 статті 3 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та за громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Стаття 128 Сімейного кодексу України зазначає, що за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть від 14.01.2025 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Воздвиженка Покровського району Донецької області (а.с. 10). Згідно висновку експерта № 59-МГ від 27.01.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше ніж 99, 99998%. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню на позивачеві, оскільки він не наполягає на їх стягненні з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved