Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

що позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що відповідачем по справі є її брат. [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] .Таким чином, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та позивачка, які постійно проживали разом із спадкодавцем та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, успадкували по 1/2 частки у домоволодінні, а після смерті [PERSON] позивачка успадкувала її частку, тобто успадкувала домоволодіння в цілому. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (на даний час - 26). В установленому законом порядку та спосіб вона звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Олійник І. І. з заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок. Постановою від 08.07.2025 року № 56/02-31 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Олійник І.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (попередній №38). Просить визнати за нею право власності будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивачка та її представник - адвокат Яцків М.В. у підготовче засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутності. Додатково зазначив, що хоча був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (на даний час - 26), однак фактично із лютого 1975 року за вказаною адресою не проживав (після одруження почав проживати за місцем проживання дружини), а відповідно фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавав. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно договорупро надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Калуського нотаріальною конторою 21 березня 1962 року за ресстровим № [NUMBER] щодо об`єкту, який розташований в [ADDRESS]. [PERSON] являється забудовником домоволодіння за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до його складу входять: житловий будинок площею основи (забудови) 71,3 кв.м., літня кухня площею основи (забудови) 25,1 кв.м., стайня площею основи (забудови) 13,3 кв.м., вбиральня площею основи (забудови) 1,0 кв.м., ворота площею основи (забудови) 6,9 кв.м., огорожа площею основи (забудови) 20,8 кв.м. Згідно до інвентаризаційної довідки від 06.03.2025 року № 5685 інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 06.03.2025 року становить 108517 грн. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 19.06.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Олійник І.І. була заведена спадкова справа №16/2025 щодо майна [PERSON] . Згідно інформації надоної начальником управління «ЦНАП» Калуської міської ради вбачається, що згідно з даними адресних карток, які передані відповідно до Розпорядження міського голови №44 від 05.02.2016 та згідно будинкової книги за адресою: [ADDRESS] станом на 26.02.1995р. були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 24.06.2025 № 00225 на домоволодіння [ADDRESS] , згідно архівних даних реєстрація права власності не проводилась. Постановою від 08.07.2025 року № 56/02-31 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Олійник І.І. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (попередній №38). Згідно до довідки управління архітектури та містобудування Калуської міської ради від 23.06.2025 року №05-04/194 адреса будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] [ADDRESS] - колишня адреса [ADDRESS] . Відповідач будь-яких майнових прав на спірний житловий будинок не заявив, право власності не оформив, позов у цій справі визнав, а тому суд приходить до висновку, що житловий будинок в цілому входить до складу спадщини після смерті [PERSON] . Із технічного паспорта вбачається, що це нерухоме майно збудовано до 1991 року, і не є самочинним будівництвом. Відповідно до статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з вимогами п. 1,2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка, будучи спадкоємцем [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадкового майна. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивачкою не заявлено відповідного клопотання. На підставі викладеного ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved