Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Процент» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9905 від 06.04.2025 у розмірі 40\~422, 00 грн. та понесені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10\~000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9905. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 5050,00 грн., строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912, 5 % річних). Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 12.03.2025 виникла заборгованість у розмірі 40\~422,00 грн. У зв`язку з порушенням прав та інтересів, ТОВ «ФК «Процент» змушене звернутись до суду. Ухвалою суду від 03.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заходи забезпечення позову не вживались, інші процесуальні дії не проводились. Представник ТОВ «ФК «Процент» надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач відзив на позов не подавала, заяв про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Крім того, про місце, дату та час слухання справи відповідач повідомлена належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків. Судом встановлено, що 06.04.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9905 /а.с.10-14/. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 5050,00 грн., строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912, 5 % річних). Факт переказу коштів на рахунок відповідача підтверджується копією довідки про надання послуг з переказу грошових коштів /а.с.17/. Відповідно до п. 1.9. Договору, продовження строку надання кредиту не передбачено. Згідно з п. 2.4.1. кредитного договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач умови кредитного договору не виконала у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за процентами у розмірі 40\~422,00 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором /а.с.18-22/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України). Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд вважає що позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке. З п. 3 ч. п. 1\~статті 133 ЦПК Українивбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно доч.ч.3,4 ст.137ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: - копію договору № 31-06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Процент» та ФОП [PERSON] ; - копію акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025; - копію витягу з реєстру № 1 до акту приймання-пердачі наданих послуг № 18, згідно з яким виконавець підготував позовну заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 9905 від 06.04.2024 та клопотання про витребування доказів вартістю 9000,00 грн, а також склав адвокатський запит про витребування доказів по боржнику з [PERSON] за кредитним договором № 9905 від 06.04.2024 вартістю 1000,00 грн.; - копію платіжної інструкції про оплату за надання юридичних послуг за Договором № 03/06/2024 від 03.06.2024. Згідно з\~ч.ч.\~5,6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви про зменшення розміру витрат на правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Однак, суд звертає увагу на позицію Верховного суду, викладену у постанові по справі\~№\~873/212/21, про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). У даній справі вирішено питання про розподіл судових витрат, коли суд,

Outcome: approved