Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №102978496 від 17.11.2023 в сумі 24940,30 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.11.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102978496, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102978496 від 17.11.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 24940,30 грн, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 17940,30 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23401291/2186 від 26.02.2025. Ухвалою Приморського районного суд м.Одеси від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.06.2025 на адресу суду від представника відповідачки адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила, що позивачем на підтвердження перерахування [PERSON] коштів за кредитними договорами не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку. При цьому, у договорах, укладених з Первинними кредиторами відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Вважає, що у даних документах не міститься відомостей про те, шо кошти перераховуються на підставі відповідних договорів, що не дає суду можливості застосувати до даних правовідносин умови цих договорів. Зазначила, що Договір про надання позики № 102978496 від 17.11.23 не містить ознаки Кредитного договору. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками організації - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Зазначила, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукає у такий спосіб Позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які [PERSON] не могла оцінити належно. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] , процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Також зазначила, що реєстр права вимоги, не є документами, які підтверджують факти передачі кредитних коштів і не можуть бути доказами в справі на підтвердження доводів позивача про існування будь-яких кредитних зобов`язань перед позивачем. Як вбачається із матеріалів справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісним кредиторам за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останніх. Зазначила, що сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти (а.с. 47 61). 13.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла сформована 13.06.2025 в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зокрема зазначив, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і позивачем. Всі документи знаходяться в особистому кабінеті позичальника з якими вона була ознайомлена на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначив, що у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Натомість відповідач, яка заперечує отримання цих коштів, на підтвердження своїх доводів доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у Договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить, не надала. Товариство не банк, а небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність» в т. ч. Інструкції затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за №481. Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Зазначив, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимог №105- МЛ/Т. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості виконаний ТОВ «МІЛОАН», враховує щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 102978496 від 17.11.2023 було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 року. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося (а.с. 67 74). Ухвалою суду від 21 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» - адвоката Корнійчук І.О. про витребування доказів. Витребувано від ТОВ ФК «Контрактовий дім» інформацію щодо перерахування 17.11.2023 первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] грошових коштів в сумі 7000,00 гривень згідно платіжного доручення № 76709916. 19.08.2025 на виконання ухвали суду від 21.07.2025 на адресу суду від ТОВ ФК «Контрактовий дім» надійшла сформована 19.08.2025 в системі «Електронний суд» заява, в якій представник ТОВ ФК «Контрактовий дім» - адвокат Пономар К.О. повідомила, що Товариством 17.11.2023 року о 12:23 успішно здійснено (завершено) переказ коштів від платника ТОВ "МІЛОАН" ЄДРПОУ 40484607 за платіжною операцією №1326124502 на суму 7 000 (сім тисяч) грн. на користь отримувача Шевченко Наталія Юріївна на платіжну карту [NUMBER] (Сенс Банк, АТ) з призначенням платежу "Кошти згідно договору 102978496". Щодо надання інформації про ПІБ особи держателя платіжної карти - отримувача коштів, то такою інформацією володіє банк-емітент платіжної карти, який здійснював ідентифікацію особи перед укладанням договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~28 серпня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102978496. Згідно п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 гривень. Відповідно до п. 1.3. Договору Кредит надається загальним строком на 99 днів з 17.11.2023 (дата надання кредитування) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 9 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.11.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.02.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п. 1.3.1., 1.3.2 Договору). Згідно з п. 1.5. Договору загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 6,30 грн в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні. Загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 22056,30 грн в грошовому виразі та 18911,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 7006,30 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 29056,30 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 6,30 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2. Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 22050,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . У п. 4.2. Договору зазначено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролангацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.5.3. Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова Договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3. Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Кредитний договір був підписаний відповідачкою 17.11.2023 о 12:23 одноразовим ідентифікатором 789405. Додатком № 1 до Договору є Графік платежів, Додатком № 2 є заява на отримання кредиту № 102978496, Додатком № 3 є додаткові контактні дані позичальника (а.с.9 15зв). Довідкою ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 підтверджено, що [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор 789405, дата і час відправки одноразового ідентифікатора 17.11.2023 12:23:40, номер телефона, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +380660249044 (а.с. 16). Відповідно до платіжного доручення 76709916 від 17.11.2023 ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000,00 грн на картку [NUMBER] згідно договору 102978496. Банк платника ТОВ ФК Контрактовий дім. (а.с. 17зв). 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором №102978496 від 17.11.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с 19зв. - 25). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 24940,30 гривень, яка складається з: 7000,00 грн - заборгованість за кредитом; 17940,30 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 26зв.). Відповідно до платіжної інструкції № 75540 від 28.02.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачено ТОВ «Мілоан» оплату згідно договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 у розмірі 2240601,68 гривень (а.с. 27). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.\~628,\~629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 вказаного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою було укладено: договір про споживчий кредит №102978496 від 17.11.2023, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на її банківський картковий рахунок. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону позичальника. Відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~ [PERSON] \~порушено умови\~укладеного нею\~договору №102978496\~від 17.11.2023,\~в зв`язку\~з чим\~в неї\~виникла заборгованість\~в загальному\~розмірі 24940,30 гривень, яка складається з: 7000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17940,30 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків. Доводи представника відповідачки про те, що сума заборгованості\~за користування\~кредитними коштами\~нарахована поза\~межами користування\~кредитомє необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.п. 1.3.2., 1.4 Договору про споживчий кредит №102978496 від 17.11.2023 датою остаточного погашення заборгованості є 24.02.2024 та відповідно до наданого розрахунку заборгованості заборгованість за відсотками нараховувалася за період з 18.11.2023 по 24.02.2024. Отже,\~заборгованість за\~договором №102978496\~від 17.11.2023\~загальному розмірі\~24940,30 гривень нарахована в межах строку дії договору та у відповідності до умов укладеного між сторонами договору. Доводи представника відповідачки про те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом суд не бере до уваги, оскільки розмір відсотків відповідачка погодила сама, підписавши кредитний договір у електронній формі. Щодо посилання сторони відповідача на те, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника спонукає Позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 3 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Таким чином, включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними. Проте, відповідачка не оспорювала укладений між нею та позивачем договір та до суду з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині не зверталася. Доводи сторони відповідача про те, що позивачем не надано первинні бухгалтерські документи щодо відносно видачі кредиту суд відхиляє, адже фактичне надання коштів кредиту підтверджено відповідно платіжним дорученням 76709916 від 17.11.2023 та заявою ТОВ ФК «Контрактовий дім», яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду від 21.07.2025, відповідно до яких 17.11.2023 ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000,00 грн на картку [NUMBER] згідно договору 102978496. Також не може бути підставою для відмови у позові те, що подані\~позивачем документи на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку. Оскільки товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Посилання представника відповідачки на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги, є необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими матеріалами справи, а саме платіжною інструкцією № 75540 від 28.02.2024, відповідно до якої ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачено ТОВ «Мілоан» оплату згідно договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 у розмірі 2240601,68 гривень. Стороною відповідача не спростовано належними доказами, що рахунок на який були перераховані кошти не належить відповідачці. Не погоджуючись із розміром заборгованості\~сторона відповідача не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок, складений позивачем, враховуючи узгоджені між сторонами умови договору, в тому числі щодо нарахування та розміру процентів. Крім того, суд звертає увагу на те, що саме відповідачка має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона не була позбавлена можливості надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору у відповідну дату. Також відповідачка не була позбавлена можливості надати докази на підтвердження відсутності в неї відповідного рахунку. Відповідно до ч. 1, ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved