Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

01.05.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що 26 лютого 2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Останніх 2 роки, стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з них довший час живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Додатково зазначає, про те, що даний сімейний конфлікт у них з дружиною триває довший час, який полягає у тому, що [PERSON] не бажає виконувати сімейні обов`язки, здійснювати прибирання у будинку, з роботи повертається кожний день пізно у вечері, у більшості вихідних днів проводить на роботі, на неодноразові прохання більше часу проводити з сім`єю реагує агресивно, зазначає що робота у неї на першому місці. Сім`я фактично розпалась, з чим виникла необхідність юридичного оформлення розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Вказав, що наданий термін на примирення не виправив стан їхніх відносин, а тому підстав для збереження шлюбу не існує. Відповідачка щодо розірвання шлюбу не заперечила, оскільки під час надання терміну на примирення їхні відносини не покращились. Не погоджується з причинами розірвання шлюбу, викладеними у позовній заяві. Вважає, що у розпаді їхньої сім`ї винен позивач, який на перше місце ставить побутові речі (прибирання в квартирі, готування їжі), сам ніде не працює і не допомагає їй по господарству. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Встановлено, що 26.02.2011 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №67, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . У шлюбі в сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, наданий термін на примирення не дав позитивного результату. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти за сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., і така вимога підлягає до часткового задоволення зі стягненням половини вказаного розміру судового збору, оскільки витрати подружжя при розірванні шлюбу повинні бути рівними.

Outcome: approved