Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

30 червня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 грудня 2021 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (далі ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 92549, за умовами якого остання отримала кредит (кредитну лінію) з лімітом кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 66223 грн. Підписавши цей кредитний договір позичальник засвідчила, що до укладення договору отримала та ознайомилася, зокрема, з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття нею свідомого рішення про укладення договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана позичальником або є їй незрозумілою, позичальник повинен був відмовитись від підписання цієї індивідуальної частини договору. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 10667 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286.0 % річних. Загальний строк кредитування за цим договором складав 168 днів. Своїм підписом позичальник підтвердила, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем, отримала особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Термін повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладений договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ ««ФК «КРЕДІПЛЮС»» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 92549 від 18 грудня 2021 року, що укладений між ТОВ ««ФК «КРЕДІПЛЮС»» та [PERSON] сума заборгованості за яким, станом на 30 червня 2025 року, становила 16092 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 10667 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5124 грн. 10 коп.; заборгованість за комісією 301 грн. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 92549 від 18 грудня 2021 року, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача про що ним було зазначено в позовній заяві, а також в заяві представник зазначив, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 18 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 92549, за умовами якого остання отримала\~кредит (кредитну\~лінію)\~з лімітом\~кредитної лінії\~(загальний\~розмір кредиту)\~не може\~перевищувати 66223\~грн.\~Підписавши цей\~кредитний договір\~позичальник засвідчила,\~що до\~укладення договору\~отримала та\~ознайомилася,\~зокрема,\~з індивідуальною\~частиною договору\~про споживчий\~кредит,\~графіком платежів\~за першим\~траншем,\~паспортом споживчого\~кредиту,\~публічною частиною\~договору,\~правилами надання\~коштів у\~позику в\~тому числі\~і на\~умовах фінансового\~кредиту кредитодавця,\~а також\~іншою інформацією\~необхідною для\~прийняття нею\~свідомого рішення\~про укладення\~договору та\~отримання кредиту,\~у т.ч.\~передбаченою ст.\~12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг,\~інформацією та\~документами розміщеними\~на сайті\~https://finx.com.ua/.\~У випадку,\~якщо будь-яка\~інформація не\~була отримана\~позичальником або\~є їй\~незрозумілою,\~позичальник повинен\~був відмовитись\~від підписання\~цієї індивідуальної\~частини договору.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~типом кредиту\~є кредитна\~лінія.\~Кредит надається\~з метою\~задоволення потреб\~позичальника,\~окремими траншами.\~Перший транш\~в сумі\~10667\~грн.\~надається не\~пізніше наступного\~дня після\~укладення кредитного\~договору в\~наступному порядку:\~у розмірі\~ 8000 грн. 25 коп. на № рахунку/картки позичальника № 41хххххххх3135, у національній валюті; у розмірі 2666 грн. 75 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованої згідно п. 2.5 індивідуальної частини договору. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286.0 % річних. Загальний строк кредитування за цим договором складає 168 днів (зв. бік а.с. 5, 6-10). 18 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перерахувало кошти в розмірі 8000 грн. 25 коп. згідно кредитного договору № 92549 на картку № [NUMBER] , ІПН 2933511064, тобто їх отримувачем є [PERSON] (а.с. 32). 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладений договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ ««ФК «КРЕДІПЛЮС»» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 92549 від 18 грудня 2021 року, що укладений між ТОВ ««ФК «КРЕДІПЛЮС»» та [PERSON] (а.с. 35-44). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 92549\~від 18\~грудня 2021\~року становить 16092 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 10667 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5124 грн. 10 коп.; заборгованість за комісією 301 грн. (а.с. 34). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Також відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 5) та 9000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 678 від 01 травня 2025 року, витягом з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року (а.с. 53-57, зв. бік а.с. 58). На підставі викладеного,

Outcome: approved