Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її навчання в розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 30 липня 2025 і до 30 червня 2026 року. Вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. З 01 вересня 2024 року вона навчається на денній формі навчання у Відокремленому підрозділі «Миргородський фаховий коледж імені Миколи Гоголя Національного Університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Зазначила, що проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні, своїх доходів не має. У зв`язку з навчанням потребує кошти, які відповідач в добровільному поряду не надає. Вважає, що відповідач може надавати таку допомогу, оскільки має офіційний заробіток та не має інших аліментних зобов`язань. Ухвалою суду від 01 серпня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.1 зворот). Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини, зазначив, що одружений , має на утримання двох неповнолітніх дітей, дружина отримує мінімальний дохід, а він офіційно працевлаштований та має дохід в розмірі 27 тисяч на місяць. Долучив відповідні документи. Розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.16-22). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.3). [PERSON] є студентом 2 курсу Д групи технічного відділення очної денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Миргородський фаховий коледж імені Миколи Гоголя Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Дата закінчення навчання 30.06.2026 (а.с.4). [PERSON] 20.11.2015 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с.20), від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON] (а.с.17). [PERSON] має дочку [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] офіційно працює і має дохід в середньому 7500,00 грн. на місяць (а.с.22). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до\~ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20\~постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд критично відноситься до тверджень відповідача про те, що він також повинен утримувати дочку його теперішньої дружини [PERSON] [PERSON] , оскільки обов`язок по її утриманню лежить на її біологічних батьках, які зобов`язані її утримувати. Наявність у відповідача іншої дитини не є підставою для звільнення останнього від сплати аліментів на дочку, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Суд вважає, що у зв`язку з навчанням позивача на очній формі навчання, остання потребує матеріальної допомоги від батьків, зокрема, на оплату харчування, проживання, придбання одягу, взуття, гігієнічних засобів, навчального приладдя, канцелярських товарів тощо. З позовної заяви вбачається, що позивач по справі не може самостійно себе забезпечувати, а її матір не в змозі самостійно в повній мірі її утримувати, при цьому слід зазначити, що позивачем по справі не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат. Матеріали даної справи також не містять доказів щодо матеріального становища відповідача по справі, а сам факт офіційного працевлаштування (що не заперечується відповідачем) не може вказувати на те, що останній може сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем у позовній заяві. При ухваленні рішення суд враховує, що позивач у зв`язку з навчанням в коледжі на очній формі навчання потребує матеріальної допомоги, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан відповідача, його часткове визнання позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовна заява подана до суду до повноліття [PERSON] , тому суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з вісімнадцятиріччя позивача , а саме з 30.07.2025. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial