Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

14.01.2025 року представник АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаною позовною заявою. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитні договори, а саме: 28.04.2021 кредитний договір №2001864537001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 48 500 грн.; 08.11.2021 кредитний договір №1002010382401, за яким позичальнику кредит у сумі 50 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: По кредитному договору від 28.04.2021 №2001864537001 85\~336,70 грн., з яких: 48\~500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 36\~836,70 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. По кредитному договору від 08.11.2021 №1002010382401 70\~133,45 грн., з яких: 43\~213,34 грн. - заборгованість за кредитом; 10,11 грн. - заборгованість процентами; 26\~910,00 грн. - заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 31.10.2024 склала 155\~470,15 гривень. Позивач направив письмово вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами в сумі 155\~470,15 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам був наданий час для подання письмових заяв по суті справи. На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. 13.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Мартиненко А.В. надійшли пояснення, з посиланням на те, що в заяві про приєднання до договору від 08.11.2021 № 1002010382401 відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2, 99%, однак банк не надав доказів переліку платних та безоплатних послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладанні кредитного договору. Посилаючись на ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» просив відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту за договором від 08.11.2021 № 1002010382401 у зв`язку з необґрунтованістю. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника відповідача 04.09.2025 надійшла заява про відкладення розгляду справи, разом із тим, з урахуванням тих обставин, що заяву про відкладення сторона відповідача надає до суду вже вчетверте, не надаючи жодних документів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, тому суд визнав можливим розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 28.04.2021 укладено кредитний договір №2001864537001 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 30\~000,00 грн., зі стандартною процентною ставкою 47,88%, який в подальшому було збільшено до 48 500,00 грн., відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців, зі спливом якого строк продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін. Крім того, між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 08.11.2021 року укладено кредитний договір №1002010382401, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 50 000,00 грн., зі фіксованою процентною ставкою 0,01%, із щомісячною комісією за обслуговування кредиту 2,99%. Строк дії кредитного ліміту 24 місяців. До позовної заяви позивачем долучено Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакціях, чинних на момент укладення вищезазначених кредитних договорів. Умовами Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу II цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Матеріали справи містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви паспортами споживчого кредиту ознайомився та погодився відповідач, підписуючи заяви №2001864537001, №1002010382401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, а також що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. Позивач зобов`язання з надання відповідачеві грошових коштів (кредиту) виконав, що підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено рух коштів по рахунку відповідача, та не заперечується відповідачем. За змістом ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Зазначені вище умови викладені у підписаних відповідачем заявах про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначає позивач, що відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 року складає: По кредитному договору від 28.04.2021 №2001864537001 85 336,70 грн., з яких: 48 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 36 836,70 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. По кредитному договору від 08.11.2021 №1002010382401 70 133,45 грн., з яких: 43 213,34 грн. - заборгованість за кредитом; 10,11 грн. - заборгованість процентами; 26 910,00 грн. - заборгованість за комісією. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитними договорами не надав, складений позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками не спростував. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ «ПУМБ» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісіями, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002010382401 від 08.11.2021 та паспортом споживчого кредиту не визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002010382401 від 19.05.2021 визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%. Однак, у вищезазначеній заяві не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які позивачем встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Отже, умови зазначених кредитних договорів щодо обов`язку відповідача щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд приймає до уваги доводи представника відповідача адвоката Мартиненка А.В. про те, що банк не надав доказів наявності переліку розмежування платних та безоплатних послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження із споживачем при укладанні кредитного договору. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, з урахуванням викладеного, оскільки відповідач умови за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору від 28.04.2021 №2001864537001 у розмірі 85 336,70 грн., з яких: 48 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 36 836,70 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 08.11.2021 №1002010382401 у розмірі 43\~223,43 грн., з яких: 43 213,34 грн. - заборгованість за кредитом; 10,11 грн. - заборгованість процентами, а всього стягнути 128\~560,15 грн. Крім того, оскільки позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам (82,69 %), які в даному випадку складають 2 003,08 грн.

Outcome: approved