Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позовна заява обґрунтована зокрема тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] в наслідок захворювання, а саме - ревматоідного артриту з залученням нирок, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У власності батька був будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки батько тяжко хворів, пересувався за допомогою милиць, а потім навіть за допомогою інвалідної коляски, він потребував постійного догляду та піклування, а також не міг самостійно вести домашнє господарство, у зв`язку з чим, він на час смерті батька фактично проживав поряд з батьком, піклувався про нього, вів спільне господарство, попри те що мав інше місце реєстрації. Так як батько заповіту по собі не залишив, оскільки він фактично з ним постійно проживав, та дбав про нього, то вважав що спадщина ним прийнята. В подальшому, до батьківського будинку він запросив свого рідного брата - [PERSON] , який на той момент продав (через скрутне матеріальне становище) належне йому житло. Та запропонував йому прийняти спадщину і звернутися до нотаріуса. При житті брата він разом з ним займався утриманням будинку, та допомагав йому в утриманні його в належному стані, а також сплачував комунальні платежі, (оскільки брат зловживав алкоголем), також він намагався лікувати брата від алкоголізму, періодично доставляючи його для лікування в наркодиспансер. При цьому відповідачі не допомагали брату, ніколи не проживали в спірному будинку, та взагалі не підтримували зв`язків з його батьком - [PERSON] . [INFO] помер його брат [PERSON] , за яким він одноособово доглядав, ані його дружина ані його син не допомагали йому в цьому. 27.01.2020 р. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Третьої Кременчуцької державної нотаріальної кантори Полтавської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущеним шестимісяним строком для прийняття спадщини. Після проведеної реорганізації у 2023 році правонаступником Третьої Кременчуцької ДНК є Друга Кременчуцька ДНК. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлого батька [PERSON] . Крім того від моменту смерті батька, і до даного часу, він сам займаюся утриманням будинку та прилеглої території, обробкою огорода, та сплатою комунальних платежів, використовуючи його як дачу. Крім того важливим доказом є довідка видана 04.11.2021р. Лікарем Піщанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, [PERSON] яка займалася лікуванням його батька, та яка підтверджує обставини його проживання з батьком, та здійснення його догляду. В подальшому він звернувся до Кременчуцького районного суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем, рішенням Кременчуцького районного суду від 04.07.2022р. по справі № 536/1977/21 в задоволенні позову відмовлено. Постановою апеляційного суду Полтавської обл. від 09.03.2023р. Апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року скасовано. Встановлено факт спільного проживання спадкоємця [PERSON] з батьком спадкодавцем [PERSON] станом на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] та [PERSON] звернулися з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду. Постановою Верховного суду від 03 квітня 2024 року касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 09 березня 2023 року скасовано. Справу №536/1977/21 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів Верховного Суду виходила з того, що, ухвалюючи рішення про задоволення заяви [PERSON] , суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не перевірив, чи не був брат заявника [PERSON] спадкоємцем, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті батька. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.09.2024р. по справі №536/1977/21 апеляційна скарга задоволена частково, Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем залишено без розгляду. У мотивувальній частині Апеляційний суд зазначив наступне: «Верховний Суд, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, виходив з того, що, ухвалюючи рішення про задоволення заяви [PERSON] , суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не перевірив, чи не був брат заявника [PERSON] спадкоємцем, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті батька, тобто, чи не вважається він спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину; не встановив наявність спадкоємців після смерті [PERSON] та, відповідно, не перевірив, чи не впливатиме на їхні права та обов`язки рішення суду про встановлення факту проживання заявника разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Звертали увагу, що [PERSON] та [PERSON] , які звернулися з касаційною скаргою, вказували, що вони є спадкоємцями після смерті брата заявника - [PERSON] , та прийняли спадщину. Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 417 ЦПК України). Зі змісту касаційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу з долученими до нього копіями документів убачається, що за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] у рівних частках є [PERSON] і [PERSON] [PERSON] вже звертався до суду із позовом до [PERSON] і [PERSON] про встановлення факту вступу у володіння і управління спадковим майном, визнання прав власності в порядку спадкування на ? частину спадкового майна. Позов залишений без розгляду з підстав, передбачених ч.5 ст.233 ЦПК України. [PERSON] і [PERSON] як спадкоємці [PERSON] , рідного брата [PERSON] , категорично заперечують його право на спадщину. Наведене свідчить про існування спору про право, тому вимоги заявника про встановлення факту проживання з батьком [PERSON] станом на день його смерті - [INFO] , матимуть наслідки для спадкоємців померлого [PERSON] і мають бути розглянуті в порядку позовного провадження. З урахуванням встановленого рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2022 року слід скасувати, а заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно залишити без розгляду.». На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким: - Встановити факт своєчасного прийняття спадщини, шляхом вступу в управління та володіння спадщиною після смерті [PERSON] сином - [PERSON] станом на день його смерті а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] , Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Крім цього, 13.01.2025 року на адресу суду надіслали відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позову, зокрема через недоведеність належними доказами обставин викладених у позові. Треті особи в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] в наслідок захворювання, а саме - ревматоідного артриту з залученням нирок, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У власності батька був будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2020 році помер брат позивача [PERSON] . 27.01.2020 р. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Третьої Кременчуцької державної нотаріальної кантори Полтавської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущеним шестимісяним строком для прийняття спадщини. Після проведеної реорганізації у 2023 році правонаступником Третьої Кременчуцької ДНК є Друга Кременчуцька ДНК. Позивач вказував, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] фактично, так як проживав з ним разом у його житловому будинку на день його смерті та після його смерті, та вважав необхідним застосувати норму ст.549 ЦК УССР. Ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так в матеріалах справи містяться різні товарні чеки на купівлю різноманітних будівельних матеріалів, але суд не встановив зв`язку цих чеків з обставинами справи, адже позивач не надавав жодних доказів на предмет проведення ремонтних робіт у домоволодінні спадкодавця, крім цього, вказані чеки датуються від 2010 року, тобто після 10 років з дня відкриття спадщини. Також позивач надав суду копії квитанції за сплату комунальних послуг, але вони також датовані від 2010 року. Крім цього, для підтвердження обставини проживання разом зі спадковацвем, позивачем заявлялося клопотання про виклик свідків. Свідок в судовому засіданні своїми показами не підтвердила факт проживання позивача станом на день смерті [PERSON] разом з останнім. Свідок. в судовому засіданні своїми показами не підтвердив факт проживання позивача станом на день смерті [PERSON] разом з останнім. Отже, з викладеного вище вбачається, що відсутні будь-які докази, крім слів позивача, який підтверджує факт його проживання у спірний період. Такий вид спірних відносини не можуть бути підтверджені фактом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки відповідно до ст.549 ЦК УССР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Такі дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може прирівнюватись до фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Для першого способу прийняття спадщини необхідними є два юридичних факти: позитивний (постійне проживання в одному житловому приміщенні із спадкодавцем на час відкриття спадщини) і заперечний (відсутність відмови від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку). В той час, підставами застосування другого способу вимагає значно ширшу кількість юридичних фактів. При цьому сам по собі факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем в одному житловому приміщенні недостатній для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу. Під вступом спадкоємця в управління або володіння спадковим майном розуміється будь-які активні дії, що свідчать про наявність фактичного волевиявлення спадкоємця, спрямованого на володіння, користування та розпорядження спадщиною. Зазначені дії можуть виражатися у підтриманні майна, що входить до складу спадщини, у належному стані, пред`явленні претензій до боржників спадкодавця, погашенні його боргів, сплаті податків та зборів, здійсненні за рахунок спадщини інших виплат, дозволених законом, та інше. Для безспірного визнання особи спадкоємцем необхідно, щоб перелічені вище дії здійснювались систематично і продовжувались до закінчення строку для прийняття спадщини. Отже, достатніх доказів на підтвердження того, що позивач відповідно до вимог ст.549 ЦК УССР, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном суду не надано. Таким чином, позивач є такою, що не прийняла спадщину в розумінні закону, що діяв на час виникнення вказаних обставин.

Outcome: dismissed