Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся\~\~ [PERSON] з позовом до Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про захист прав споживачів, за яким просить стягнути з Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (ЄДРПОУ 24288885, місцезнаходження за адресою: 65039, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 1/2) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) надмірно сплачену вартість послуг з управління будинком в розмірі 5084,80 гривень (п`ять тисяч вісімдесят чотири грн 80 коп.), та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , площею 41,25 кв.м. Управителем зазначеного будинку є Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району. З 2018 року оплата послуг з утримання будинку складала 4,433 грн. за 1 кв.м. Отже, розмір плати за управління будинком у [PERSON] складало: 4,433 грн. х 41,25 кв.м = 182,86 грн. На початку 2024 року Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району було поміщено на будинку, де проживає [PERSON] , повідомлення про те, що з 01 січня 2024 року балансоутримувачем та будинкоуправлінням було затверджено новий тариф у розмірі 8,48 грн. 06 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ, та просив надати документи, на підставі яких було підвищено вказаний тариф та відповідні розрахунки. 09 лютого 2024 року Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ направило [PERSON] лист №43, у якому було повідомлено, що з 01 січня 2024 року ним було здійснено коригування кошторису з урахуванням підвищення тарифів на енергоносії, заробітної плати, матеріалів, запчастин на утримання будинку. Документів, на підставі яких було здійснено відповідне підвищення тарифу Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району не надав. Позивач вважав неналежними дії відповідача щодо підвищення тарифу до вказаного розміру та подав до Малиновського районного суду міста Одеси позовну заяву, у якій він просив визнати незаконним та скасувати рішення Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ щодо підвищення тарифу за управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] з 01 січня 2024 року. Позивачу стало відомо, що спірні тарифі визначались у договорах на утримання будинків та прибудинкової території: - Договір №7 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 серпня 2018 року, укладеним між уповноваженим представником співвласників багатоквартирного будинку та БУ№2, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 4,433 грн. з 1 кв.м; - Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг від 23 червня 2020 року, укладеним між БУ№2 та КЕВ м.Одеса, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 6,23 грн. з 1 кв.м; - Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг від 02 січня 2024 року, укладеним між БУ№2 та КЕВ м.Одеса, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 8,48 грн. з 1 кв.м. Лише перший договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 серпня 2018 року був укладений між співласниками та управителем в особі відповідача, а тому повністю відповідав вимогам Закону. Усі інші договори укладались не співвласниками багатоквартирного будинку, що суперечить ст. 15 вказаного Закону, а отже не створювали жодних правових наслідків для позивача. Зазначений вище договір від 01 серпня 2018 року продовжував свою дію на кожен наступний рік. Відповідно до вказаного договору вартість послуг з управління будинком складала для позивача 4,433 грн на місяць. Загальний розмір платежів за управління будинком мав складати 182,86 грн х 58 місяців = 10605,88 грн. При цьому, на вимогу відповідача через виставлення йому рахунків зі збільшеним розміром оплати своїх послуг за період з червня 2020 року по січень 2024 року позивачем було сплачено 256,99 грн. х 42 міс. = 10793,48 грн. З січня 2024 року по квітень 2025 року позивачем було сплачено 349,80 грн. х 14 міс. = 4897,20 грн. Отже, позивачем було переплачено відповідачу: 10793,48 грн. + 4897,20 грн. - 10605,88 грн. = 5084,80 грн., які були безпідставно отримані відповідачем через відсутність для цього правових підстав. Відповідач - Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України надав до суду відзив на позов, в якому просив у позові відмовити, посилаючись на таке. [PERSON] вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг порушені Будинкоуправлінням № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України, оскільки відповідач безпідставно прийняв рішення щодо підвищення тарифу за управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] з 01 січня 2024 року. При цьому, позивачем не подано доказів належності на праві власності або у користуванні квартирою у вказаному будинку. Так, згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати всіх податків відповідно до законів з питань оподаткування. На виконання наказу Міністра оборони України передано, а Одеським квартирно-екплуатаційним управлінням було прийнято на баланс будинок [ADDRESS] з 01 січня 2024 року, про що було складено Акт приймання (передачі) будівель, споруд. Таким чином, зазначений будинок перебуває на балансовому обліку Одеського квартирно-екплуатаційного управління Міністерства оборони України. Міністерство оборони України по відношенню до будівлі є суб`єктом управління, що здійснює управління майном, а Одеське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України - балансоутримувачем вказаного державного майна. Відповідно до положень наказу Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року №448 «Про затвердження положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», Положення про Одеське квартирно-екплуатаційне управління Міністерства оборони України, Положення про Будинкоуправління №2 Одеської квартирно- експлуатаційної частини р-ну Міністерства оборони України, Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України були передані Будинкоуправлінню №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну Міністерства для утримання та обслуговування житловий будинок [ADDRESS] для утримання та експлуатації, що підтверджується Договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг, що укладений 02 січня 2024 року між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, як балансоутримувачем, та Будинкоуправлінням №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну, як управителем. Додаток №1 Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг від 02 січня 2024 року укладений між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, як балансоутримувачем, та Будинкоуправлінням №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну як управителем. Додаток №2 Положення про Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну. Договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг, що укладений 02 січня 2024 року між Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, як балансоутримувачем, та Будинкоуправлінням №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну, як управителем, встановлені ціна та порядок оплати послуги з управління. Згідно до п. 12. договору ціна послуги з управління становить - 8,48 гривень (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за l кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку; за 1 кв. метр нежитлового приміщення у будинку - 7,73 гривень. Тобто тариф послуги з управління становить встановлюється за погодженням з балансоутримувачем, з яким укладається договір управителем. При цьому, відповідно до пунктів 13, 14 вказаного договору: 13. Ціна на послуги з вивезення побутових відходів встановлюється рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради або НКРЕКП. 14. Ціна на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюється на підставі рішення НКРЕКП. 15. Вартість абонентської плати залежить від встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму та наявність або відсутності лічильників води (кошторис). З наведеного наявно вбачається, що встановлення відповідного тарифу по перше, відноситься до повноважень балансоутримувача, а не управителя, а по друге відповідний тариф залежить від змін відповідних тарифів, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також від змін встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму. Тобто твердження позивача, про те, що відсутні підстави для зміни на протязі часу тарифу на надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг суперечать Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, змінам встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму, а також Постанові КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, якою затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пунктів 31 вказаної Постанови КМУ від 05 вересня 2018 року № 712 ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Відповідний кошторис витрат на управління будинком, що затверджується його балансоутримувачем, розробляється з урахування вимог наступних нормативних актів: - Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869; - Норми часу та матеріально-технічних ресурсів, норм обслуговування для робітників при утриманні будинків, споруд і прибудинкових територій, затверджені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарств 25 грудня 2013 року № 603. Останній раз кошториси витрат на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій були скориговані у 2018 році, як і зазначав позивач. При цьому з того часу на Державному рівні декілька разів зростав прожитковий мінімум, за цей же період значно піднялась середня вартість технічного обслуговування ліфтів, зросла вартість електроенергії, з 1,64 грн. за кВт/год до 2,64 грн. за 1 кВт/год, передбачено збільшення мінімальної тарифної ставки робітника. За підсумками коригування кошторисів витрат, в тому числі по статтям вартість електропостачання, заробітна плата, технічне обслуговування ліфтів, а також послуг підвищення тарифів на які здійснено за Рішеннями НКРЕКП, Одеської міської ради середньозважена ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком зросла та становить 8,48 гривень./кв.м. в місяць. Позивачем не зазначено, що саме з вищезазначених нормативних актів порушено відповідачем. Додаток №3 - розрахунок тарифу за управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] з 01 січня 2024 року. Будинкоуправління №2 діє на підставі Положення, затвердженого наказом начальника Одеського квартино-експлуатаційного управління. Будинкоуправління №2 призначене для утримання нерухомого майна, яке перебуває у його обслуговуванні на підставі відповідних договорів, в належному технічному та санітарному стані, забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання житлових будинків, гуртожитків, забезпечення благоустрою, а також створення нормальних житлово-побутових умов для проживання. Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Будинкоуправління №2 за КВЕД, зокрема, є 81.10 комплексне обслуговування об`єктів. Будинок [ADDRESS] відноситься до житлового фонду, що перебуває на балансі Міністерства оборони України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлових та комунальних послуг визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно до Положення про Будинкоуправління №2 є суб`єктом господарювання відповідно до діючого законодавства України, який самостійно планує свою виробничо-господарську діяльність та іншу діяльність. Основою планів є договори, в тому числі договори цивільно-правового характеру. При цьому, п. 3.6 вказаного положення передбачено, що установа виконує роботи і надає послуги установам, організаціям, суб`єктам господарської діяльності та громадянам за договірними цінами та за цінами на житлово-комунальні послуги у відповідності до затвердженого (погодженого) рішення уповноваженого органу, які визначені у порядку вимог чинного законодавства України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, в редакції, чинній на час передання житлових фондів на баланс Одескього КЕУ, в залежності від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальній послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальній послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). При цьому, ч. 2 ст. 14 вказаного Закону, визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначних законом. 09 листопада 2017 року був прийнятий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» за №2189VIII, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» за №1875-IV від 24 червня 2004 року, який був діючим на час передання житлових фондів на баланс Одеського КЕУ, втратив чинність з дня введення в дію цього Закону, окрім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, з дня набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» за №2189-VIII, відбулись зміни в сфері житлового-комунальних послуг і до повноваження органів місцевого самоврядування перестало входити встановлення (у тому числі і за результатами коригування) тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкови Враховуючи те, що відповідач є самостійним господарюючим суб`єктом, який від свого імені надає житлово-комунальні послуги в будинках, які не передані йому на балансовий облік, та перебувають на його обслуговуванні, то відсутні підстави для задоволення позову. [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якому просить відхилити відзив відповідача та наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке. Представник відповідача у відзиві зазначає, що позивачем не подано доказів належності на праві власності або у користуванні квартирою у вказаному будинку. Також представник відповідача вважає, що тариф послуги з управління становить встановлюється за погодженням с балансоутримувачем, з яким укладається договір управителем. Також представнику відповідача наявно вбачається, що встановлення відповідного тарифу по-перше, відноситься до повноважень балансоутримувача, а не управителя, а по-друге відповідний тариф залежить від змін відповідних тарифів, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також від змін встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму. Також представник відповідача не погоджується з твердженями позивача про те, що відсутні підстави для зміни на протязі часу тарифу на надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг суперечать Рішенням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, змінам встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму, а також Постанові КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, якою затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Також представником відповідача зроблені посилання на нормативні акти, відповідно до яких балансоутримувачем затверджується відповідний кошторис витрат на управління будинком та йому не зрозуміло, що саме з вищезазначених нормативних актів порушено відповідачем. Представник відповідача робить висновок про те, що відповідач є самостійним господарюючим суб`єктом, який від свого імені надає житлово-комунальні послуги в будинках, які не передані йому на балансовий облік, та перебувають на його обслуговуванні, то відсутні підстави для задоволення позову. Втім, наведені відповідачем доводи не спростовують обґрунтованість та законність позовних вимог, зовсім не стосуються предмету та підстав позову, а тому не визнаються і відхиляються у повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач надав копію ордера на вселення та докази реєстрації за вказаною адресою на підтвердження правомірного користування квартирою, де він мешкає. Представник відповідача робить взаємовиключні висновки про те, хто встановлює тариф послуги з управління. Так, представник відповідача вважає, що тариф послуги з управління становить встановлюється за погодженням с балансоутримувачем, з яким укладається договір управителем. Надалі ж представник відповідача стверджує, що йому наявно вбачається, що встановлення відповідного тарифу відноситься до повноважень балансоутримувача, а не управителя. Однак, представник відповідача не врахуову вимогу закону про договірність вказаної ціни, виходячи з принципу диспозитивності (свободи договору), а не імперативності. Відповідно до позовної заяви, предметом позову є невідповідність розрахунків житлово-комунальних послуг нормам законодавства, які регулюють порядок їх формування, а правова підстава їх надання та відповідність наданих відповідачем договорів на утримання будинку вимогам Закону. Суд, заслухавши сторони позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , площею 41,25 кв.м, про що свідчить ордер на службове приміщення №1146 серія ПР. Управителем зазначеного будинку є Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району. З 2018 року оплата послуг з утримання будинку складала 4,433 грн. за 1 кв.м. Отже, розмір плати за управління будинком у [PERSON] складало: 4,433 грн. х 41,25 кв.м = 182,86 грн. На початку 2024 року Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району було поміщено на будинку, де проживає [PERSON] , повідомлення про те, що з 01 січня 2024 року балансоутримувачем та будинкоуправлінням було затверджено новий тариф у розмірі 8,48 грн. 06 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ, та просив надати документи, на підставі яких було підвищено вказаний тариф та відповідні розрахунки. 09 лютого 2024 року Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ направило [PERSON] лист № 43, у якому було повідомлено, що з 01 січня 2024 року ним було здійснено коригування кошторису з урахуванням підвищення тарифів на енергоносії, заробітної плати, матеріалів, запчастин на утримання будинку. Документів, на підставі яких було здійснено відповідне підвищення тарифу Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ району не надав. Позивач вважав неналежними дії відповідача щодо підвищення тарифу до вказаного розміру та подано до Малиновського районного суду міста Одеси позовну заяву, у якій він просив визнати незаконним та скасувати рішення Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ щодо підвищення тарифу за управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] з 01 січня 2024 року. Позивачу стало відомо, що спірні тарифі визначались у договорах на утримання будинків та прибудинкової території: - Договір №7 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 серпня 2018 року, укладеним між уповноваженим представником співвласників багатоквартирного будинку та БУ№2, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 4,433 грн. з 1 кв.м; - Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг від 23 червня 2020 року, укладеним між БУ№2 та КЕВ м.Одеса, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 6,23 грн. з 1 кв.м; - Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та комунальних послуг від 02 січня 2024 року, укладеним між БУ№2 та КЕВ м.Одеса, відповідно до якого ціна послуги з управління становить 8,48 грн. з 1 кв.м. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 15 вказаного Закону, Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно п. п. 7, 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»: крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь- якому разі порушеними, якщо: 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Лише перший договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 серпня 2018 року, був укладений між співласниками та управителем в особі відповідача, а тому повністю відповідав вимогам Закону. Усі інші договори укладались не співвласниками багатоквартирного будинку, що суперечить ст. 15 вказаного Закону, а отже і не створювали жодних правових наслідків для позивача. В свою чергу зазанчений вище договір від 01 серпня 2018 року продовжував свою дію на кожен наступний рік. Відповідно вказаного договору, вартість послуг з управління будинком складала для позивача 4,433 грн. на місяць. Отже, загальний розмір платежів за управління будинком мав складати 182,86 грн. х 58 місяців = 10605,88 грн. В свою чергу, на вимогу відповідача через виставлення йому рахунків зі збільшеним розміром оплати своїх послуг за період з червня 2020 року по січень 2024 року позивачем було сплачено 256,99 грн. х 42 міс. = 10793,48 грн. З січня 2024 року по квітень 2025 року позивачем було сплачено 349,80 грн. х 14 міс. = 4897,20 грн. Отже, позивачем було переплачено відповідачу: 10793,48 грн. + 4 897,20 грн. 10605,88 грн. = 5084,80 грн., які були безпідставно отримані відповідачем через відсутність для цього правових підстав. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача надмірно сплачену вартість послуг з управління будинком у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позовні вимоги задоволені, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved