Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13.05.2021 р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН»), [PERSON] було подано Заявку на отримання кредиту № 4277970. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. 13.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4277970 та відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн.\~Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 10.08.2021р. згідно умов договору відступлення прав вимоги №06Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 4277970 від 13.05.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22 450,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; заборгованість за відсотками становить 16 500,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 950 грн.; заборгованість за пенею становить 0,00 грн. Відповідачем умов кредитного договору № 4277970 від 13.05.2021р., позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі № 4277970 від 13.05.2021р., направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 4277970 від 13.05.2021р. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 4277970 від 13.05.2021р. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4277970 від 13.05.2021 року у розмірі 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; заборгованість за відсотками становить 16 500,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 950 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.. Ухвалою суду від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е., який діє на підставі довіреності, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.05.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] подано анкету-заяву на отримання кредиту № 4277970. 13.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4277970 та відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 5000\~грн., відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Пунктами 1.2. - 1.4. вищевказаного договору встановлено, що сума кредиту становить 5000,00 грн., строк кредиту 15 днів з 13.05.2021 року (строк кредитування) і сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 28.05.2021 р. Згідно з\~п.\~п.\~1.5.1,\~1.5.2,\~1.6,\~1.7\~договору про\~надання споживчого\~кредиту комісія\~за надання\~кредиту:\~950,00\~грн.,\~яка нараховується\~за ставкою\~19.00\~%\~від суми\~кредиту одноразово;\~проценти за\~користування кредитом:\~15000,00\~грн.,\~які нараховуються\~за ставкою\~2\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом;\~стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5.00\~%\~відфактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки за цим договором: фіксована; особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору. 13.05.2021 р. відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту та графік платежів, які містять інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки. 13.05.2021 року ТОВ «МІЛОАН» було перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 грн. за договором № 4277970 від 13.05.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 46136292 від 13.05.2021 року. 10.08.2021року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і ТОВ «МІЛОАН» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 06Т від 10.08.2021 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3470557 від 19.04.2021 року в загальній сумі 25429,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5533,00 грн.; заборгованість за відсотками 18807,38 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1089,00 грн. 27.09.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було направлено досудову вимогу за вих. № 2600412928-АВ від 27.09.2024 року відповідачу щодо повідомлення про передачу права вимоги та сплати існуючої простроченої заборгованості в розмірі 25429,38 грн. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Крім того, судом встановлено, що відповідач не виконала свого зобов`язання та після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, не було здійснено жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунки ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «МІЛОАН». Згідно із наданим розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4277970 від 13.05.2021 року, заборгованість [PERSON] складає 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками 16500,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 950,00 грн. Пред`являючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просив стягнути заборгованість за основним боргом, відсотками та комісійною винагородою. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) і договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що існування заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 4277970 від 13.05.2021 року в загальному розмірі 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 16500,00 грн.; заборгованість за відсотками 18807,38 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 950,00 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано жодних доказів і власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог, та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості. Таким чином, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] вищевказаного кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитного договору, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11. 2024 року, який укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Стародуб І.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС № 6585/10 від 26.04.2018 року; детальний опис робіт (наданих послуг) від 30.09.2024 року; додатковоу угоду № 4277970 від 01.11.2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024 року щодо представництва інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; акт № 4277970 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.11.2024 року, яким визначено вартість години роботи адвоката, детальним переліком проведеної роботи з кількістю витраченого на надану правову допомогу часу, акт прийняття виконаних робіт, на загальну суму 6 000 грн. Відповідно п.п. 4.7, 4.9 договору про надання правової допомоги №42649746\~від 01.11.2024 року сторонами узгоджені тарифи за послуги адвоката; передбачено фіксований гонорар адвоката у розмірі 6000,00 грн. у разі позитивного для позивача рішення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що надані позивачем документи підтверджують, що витрати на професійну правничу допомогу були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі в розмірі 6000,00 гривень. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved