Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулось до Немишлянського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів, в якому просив з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 34 181 грн., з [PERSON] заборгованість у розмірі 17 090,64 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги, проте не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою суду від 04.04.2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.04.2025 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», в якому останій просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задовленні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.02.2016 року по 02.04.2017 року у розмірі 5 801,30 грн. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості були заявлені позивачем 20.03.2025 р. за період з 01.02.2016 по 28.02.2025 років. В п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що під час дії карантину, вствновленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширнню коронавірусної хвороби ( COVID-19), строки визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540- IX від 30.03.2020). 2 квітня 2020 року набув чинності Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), яким розширено підстави для продовження процесуальних строків, встановлених судом або законом.Цим Законом встановлено, що на строк дії карантину продовжується трирічний строк позовної давності (ст. 257 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 установлено карантин з 12 березня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2 скасовано карантин з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан не одноразово було продовжено і він діє до цього часу. Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450 -IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини було внесені зміни у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного етану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102 -ЇХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Крім того, відповідачем [PERSON] , зазначено, що квартира [ADDRESS] належить\~на праві\~часткової власності\~йому у\~розмірі:\~ 1/3\~частина -\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 29.01.1999\~року,\~реєстраційний №\~8-99-164243,\~виданого згідно\~розпорядження від\~29.01.1999\~року за\~№ 6216.\~Право власності\~зареєстроване у\~Харківському міському\~бюро технічної\~інвентаризації в\~реєстровій книзі\~№ П-8-18651\~04.03.1999\~року; 1/3\~частина -\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданим 16.12.2004\~року 12-ю\~ХДНК,\~р.№\~3-2463.\~Право власності\~зареєстроване в\~КП «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації»\~28.12.2004\~року,\~номер Витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно 6069033,\~реєстраційний номер\~8456582,\~номер запису\~П-8-18651\~у книзі\~1. Інша 1/3\~частина належить\~його сестрі,\~ [PERSON] ,\~-\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~виданим 16.12.2004\~року 12-ю\~ХДНК,\~р.№\~3-2463.\~Право власності\~зареєстроване в\~КП «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації». На підтвердження вказаного, відповідачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.04.2025 р. за №423491333.Враховуючи вищевикладене, вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, відповідно до розміру часток в праві власності, а саме стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 30 313,76 грн. Щодо стягнення залишку суми боргу, вважає цю частину боргу, боргом [PERSON] 10.07.2025 року від представника позивача КП «ХТМ» Редьки С.І. надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 28.07.2025 року клопотання представника позивача задоволено та залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якості співвідповідача\~ [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що\~\~ [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає КП «ХТМ». За вказаною адресою КП «ХТМ» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідачів становить 51 271,94 грн, з яких 41 709,40 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2016 по 28.02.2025; 970,20 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 6 500,42 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2016 по 28.02.2025; 563,32 грн\~за абонентську плату за індивідуальним договором постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 1 154,24 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025; 375,36 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з\~01.07.2022 по 28.02.2025. За час дії спірних правовідносин діяли\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, з подальшими змінами, та\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII\~з подальшими змінами. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями7,8\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно доп.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв.\~Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630\~(які діяли на момент виникнення правовідносин) здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). За вимогами п. 5 ч. 3ст. 20\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004\~(який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2статті 7\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII(який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі ч. 5\~ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830\~та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182\~на офіційному сайті КП «ХТМ» розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01.12.2021. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. З 01.12.2021 на підставі ч.5\~ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII\~у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua від 31.10.2021. Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів передбачає, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Згідно з п.51,52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016. Згідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які діяли до 01.05.2022, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, встановлює, що споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені\~ст. 10 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «ХТМ». Відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~теплова енергія-товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживач теплової енергії- фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі- продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. За Правилами користування теплової енергії від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергіє є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, або юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно договору. КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Матеріалами справи підтверджено, що КП «Харківські теплові мережі» постачало відповідачам теплову енергію, які її одержували і не відмовлялися від неї у встановленому законом порядку, внаслідок чого у відповідачів виник обов`язок оплачувати спожиту теплову енергія. Згідно зі ст. ст.\~150,\~156,\~162 ЖК України\~власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Частина перша статті 322\~ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. За правилами ч.1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 64 ЖК України\~наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо застосування позовної давності до заявлених вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п.6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №911/3681/17). Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові\~мережі» із даною заявою є 01.04.2025 року, а період нарахуванням останнім заборгованості становить з 01.02.2016 по 28.02.2025. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21. Крім того, пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації. На даний час строк дії воєнного стану в України продовжено відповідно до Закону № 3684-IX від 08.05.2024 "Про затвердження Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою 01.04.2025 та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01.02.2016 по 28.02.2025, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі за період з квітня 2017 року по 28.02.2025, в силу п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (01.04.2025) не спливла та продовжувалася на строк дії карантину (до 30.06.2023), а у подальшому продовжується на період дії в Україні воєнного стану. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02.04.2017 по 28.02.2025 у відповідачів за послуги постачання теплової енергії наявна заборгованість у сумі 35 908,10 грн, заборгованості за постачання гарячої води за період з 01.02.2016 по 28.02.2025 у сумі 6 500,42 грн. До позовних вимог про стягнення заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води за період 01.06.2022 по 28.02.2025, за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01.07.2022 по 28.02.2025, не підлягає застосуванню позовна давність, оскільки вказані вимоги заявлені в межах позовної давності. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, в межах позовної давності у сумі 42 408,52 грн, а також: 970,20 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 562,32 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 28.02.2025; 1 154,24 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 28.02.2025; 375,36 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з\~01.07.2022 по 28.02.2025, а всього 45 470,64 грн. Відповідачем [PERSON] надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про та реєстру прав власності на нерухоме майно, який підтверджує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , розмір частки 2/3 та заявлено про необхідність стягнення заборгованості з нього лише за 2/3 частку квартири, власником якої він є. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі 1/3 частки квартири з [PERSON] , яка є власником 1/3 частки відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про та реєстру прав власності на нерухоме майно. Ст.\~360\~ЦК України передбачено - співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З огляду на зазначене, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме стягненню з відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги у розмірі 30 313, 76 грн. та відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги у розімрі 15 156,88 грн. При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачам, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (стаття 544 ЦК України). Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки, розмір заявлених позовних вимог КП «ХТМ» задовольняються судом частково 88,7% (45 470,64*100/51 271,94 = 88,7%), з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 2 686,00 гривень (3028/100*88,7 = 2 686,00). При цьому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума у розмірі 1 791,00 грн., а з відповідача [PERSON] у розмірі \~895 грн.

Outcome: partial