Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

25 березня 2025 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до Крижопільської селищної ради, у якому просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що [INFO] в смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 61/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що належали матері покійного - [PERSON] . [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, однак за життя не оформив спадкові права на вказане нерухоме майно. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини позивачка не змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, її чоловік [PERSON] був мобілізований та проходив військову службу у Збройних Силах України, а вона змушена була поїхати до своєї матері, яка проживає у м. Кодима Подільського району Одеської області, оскільки остання потребувала допомоги. З чоловіком позивачка спілкувалася рідко. У червні 2024 році він зателефонував їй та повідомив, що перебуває на лікуванні у військовому шпиталі. Надалі зв`язку з ним не було. У жовтні 2024 року позивачка приїхала в селище Крижопіль і лише тоді дізналася, що її чоловік помер. Їхній сусід [PERSON] проводив його поховання та отримав свідоцтво про смерть. [PERSON] не мав можливості зв`язатися з позивачкою та повідомити їй про смерть чоловіка. У зв`язку з необхідністю заміни паспорта позивачка не мала змоги одразу звернутися до нотаріуса. Тільки у листопаді 2024 року вона отримала новий паспорт. При зверненні до нотаріуса в кінці грудня 2024 року позивачці було повідомлено, що реєстри не працюють, терміни їх відновлення невідомі, а тому неможливо подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, в кінці грудня на початку січня 2025 року нотаріуси у селищі Крижопіль не працювали. 13 січня 2025 року сплив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і позивачка не встигла її подати з поважних причин. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Окрім того, вирішено питання про витребування доказів. 16 квітня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог представник відповідача вказує, що згідно сталої практики Верховного Суду саме по собі незнання особи про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчиненні дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Посилання позивачки на те, що в кінці грудня на початку січня 2025 року нотаріуси у селищі Крижопіль не працювали не може вважатися поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже позивачка мала змогу посвідчити підпис на заяві про прийняття спадщини у будь-якого нотаріуса, не обмежуючись лише тими, що здійснюють діяльність на території селища Крижопіль, або направити таку заяву поштою, в тому числі електронною. Таким чином, у позивачки було достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини, однак вона не вжила заходів, спрямованих на прийняття спадщини, не надіслала до нотаріальної контори заяву поштою, хоча така можливість передбачена законодавством. Крім того, необхідність заміни паспорта не може бути безумовною підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, сторона відповідача вважає, що наведені позивачкою обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини, відтак просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 24 квітня 2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні для надання представнику позивачки можливості ознайомитися з відзивом на позов та в разі необхідності подати відповідь на відзив. Ухвалами Крижопільського районного суду від 12 травня 2025 року та 04 червня 2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні в зв`язку з витребування нових (додаткових) доказів за клопотанням сторони позивача. Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 25 червня 2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні в зв`язку з повторним витребуванням доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Глушкова О.І. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Причинами пропуску строку вказує необізнаність позивачки про смерть спадкодавця, необхідність заміни паспорта при зміні прізвища, відсутність позивачки за місцем проживання в зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за матір`ю, яка проживає в Одеській області, а також масштабний збій роботи державних реєстрів,\~спричинений кібератакою з боку росії в грудні 2024 року. Представник відповідача\~ адвокат\~Панасюк В.Б.\~заперечив проти\~задоволення позову\~з підстав,\~наведених у\~відзиві на\~позовну заяву. Вказує, що подання позивачкою заяви про прийняття спадщини не залежало від зазначених нею обставин протягом всього встановленого законом шестимісячного строку. З позовної заяви вбачається, що про смерть свого чоловіка позивачка дізналася в жовтні 2024 року. Отже, у неї залишалося ще достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини, однак жодних дій на реалізацію свого права на прийняття спадщини позивачка не вчинила. Необхідність заміни паспорта не може вважатися поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже ця обставина зумовлена поведінкою самої позивачки, яка після реєстрації шлюбу повинна була протягом одного місяця звернутися до уповноважених органів з приводу обміну паспорта. Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості коли саме позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті свого чоловіка, зокрема, відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 16 липня 2024 року, копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 26 листопада 2019 року, копією виписки № 4681 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , виданої КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування» від 12.07.2024 року відносно [PERSON] , копією актового запису про смерть № 449 від 16.07.2024 року, складеного Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 10.04.2025 року № 29/01-16. Судом також встановлено, що [INFO] в смт. Крижопіль Вінницької області померла мати [PERSON] [PERSON] . На день своєї смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 61/100 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями по [ADDRESS] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Зазначені обставини підтверджуються: копією актового запису про смерть № 113 від 26.11.2018 року, складеного Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , копією актового запису про народження № 38 від 28.03.1980 року, складеного Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , копією свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 26 вересня 2003 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори за р.№ 1118, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за № 1755976 від 17 жовтня 2003 року, повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 13 червня 2025 року № 59/01-16, повідомленням Крижопільської селищної ради від 20 червня 2025 року № 02-24/1314 про зареєстроване місце проживання [PERSON] та склад її сім`ї на день смерті. Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , однак за життя не оформив спадкові права на спадкове майно. Згідно повідомлення начальника [INFO] від 30 червня 2025 року № 2/854, [PERSON] , [INFO] , 05 червня 2022 року був призваний [INFO] на військову службу під час мобілізації до військової частини [NUMBER] НЦ ( [NUMBER] ). Відомості щодо зарахування до особового складу військової частини, перебування на лікуванні під час проходження військової служби під час мобілізації, виключення зі списків особового складу військової частини військовослужбовця [PERSON] у [INFO] відсутня. Станом на 30.06.2025 року згідно даних системи АІТС «Оберіг» [PERSON] , [INFO] , вважається померлим із зазначеною датою смерті [INFO] . Як вбачається з повідомлення Крижопільського сектору УДМС у Вінницькій області № 0522-145/0522.1-25 від 22.05.2025 року, 14.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до Крижопільського сектору УДМС у Вінницькій області щодо обміну паспорта у зв`язку зі зміною прізвища (на [PERSON] ) на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.11.2019 року Крижопільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. 18 листопада 2024 року на виконання вимог постанови КМУ від 25.03.2015 за № 302 [PERSON] було документовано паспортом громадянина України у вигляді ІД-картки № [NUMBER] , термін дії до 18.11.2034 року, орган видачі 0522 (Крижопільський сектор Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області). Згідно довідки Шарапанівського старостинського округу Крижопільської селищної ради від 12.05.2025 року № 127, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] проживав з ним по сусідству по [ADDRESS] . В 2022 році [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України, а його дружина через деякий час поїхала до своєї матері в Одеську область, щоб доглядати за нею. [PERSON] попросила його наглядати за будинком та сказала, що періодично буде приїжджати в [PERSON] . Влітку 2024 року [PERSON] повернувся додому, при цьому казав, що хворіє та потребує лікування. В кінці червня 2024 року [PERSON] був доставлений до Крижопільської лікарні, де помер [INFO] . Оскільки у [PERSON] був відсутній мобільний телефон, він ( [PERSON] ) не мав можливості повідомити їй про смерть чоловіка, тому сам здійснив поховання [PERSON] , так як родичів у нього не було, його мати померла ще в 2018 році. Йому невідомо чи [PERSON] спілкувався зі своєю дружиною. Коли в жовтні 2024 року [PERSON] приїхала в Крижопіль, він повідомив їй про смерть [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду від 20.03.2024 року у справі №545/1231/23). Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 року у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 року у справі № 626/274/22, від 10.07.2024 року у справі № 522/13476/23. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі № 548/2415/21). Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31.07.2024 року у справі № 706/275/22 (провадження № 61-12010св23). Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 17.03.2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26.10.2022 року у справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), від 16.11.2023 року у справі № 523/4713/19 (провадження № 61-10052св23). У постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 638/16540/20 Верховний Суд виснував, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців\~в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~сплив 12\~січня 2025\~року. На переконання суду, у даній справі позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини, які б переконливо свідчили про існування поважних причин, пов`язаних із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторона позивача посилається на необізнаність позивачки про смерть її чоловіка [PERSON] , що само по собі не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Більше того, про смерть спадкодавця позивачці стало відомо в жовтні 2024 року, тобто у неї залишалося достатньо часу для того, щоб звернутися особисто до нотаріуса чи направити засобами поштового зв`язку до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заміна паспорта не зайняла у позивачки значний проміжок часу. До того ж ця обставина зумовлена суб`єктивною поведінкою позивачки, яка вчасно не вчинила необхідних дій щодо обміну паспорта в зв`язку зі зміною прізвища після реєстрації шлюбу (ще в 2019 році). Також позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що її матір за медичними показниками потребувала постійного стороннього догляду та (або) позивачка здійснювала постійний догляд за матір`ю. \~Обставини кібератаки на реєстри МЮУ є загальновідомими і в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд визнає такими, що не потребують доказування.\~ Разом з тим, у екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини. Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців (Постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21). Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~30.05.2008\~року\~№\~7 «Про судовому практику у справах спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом\~строк, може звернутися до суду з позовною заявою\~ про\~ визначення\~ додаткового строк\~ для\~прийняття спадщини відповідно до частини\~ третьої\~ статті\~ 1272\~ЦК.\~\~Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, суду не надано жодних доказів щодо звернення позивачки [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відповідної відмови саме через пропуск своєчасного звернення. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у даній справі залишаються за позивачкою.

Outcome: dismissed