Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: \~ \~ \~ \~Позивач у червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 26.09.2023\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір № 751583907\~у формі\~електронного документу\~з використанням\~електронного підпису.\~Відповідач підписав\~кредитний договір\~електронним підписом\~створеним за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора HHWC-5858. Відповідно до\~умов кредитного\~договору 26.09.2023\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~виконало свої\~зобов`язання\~перед \~ [PERSON] \~та надало\~грошові кошти\~в розмірі\~5\~500,00\~грнгрн.\~на банківську\~картку відповідача.\~В свою\~чергу відповідач\~зобов`язався\~своєчасно сплачувати\~проценти за\~користування кредитом,\~повернути кредит\~у визначені\~кредитним договором\~терміни,\~а також\~виконати інші\~свої зобов`язання\~згідно цього\~договору. 28.11.2018\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» було\~укладено Договір\~факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор\~та ТОВ\~«ТАЛІОН ПЛЮС»\~на виконання\~Договору факторингу\~1\~підписали Реєстр\~прав вимоги\~№ 261\~від 05.12.2023,\~за яким\~від Первісного\~кредитора до\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» відступлено\~право грошової\~вимоги до\~Відповідача за\~Кредитним договором\~у розмірі\~зазначеному у\~Реєстрі прав\~вимоги.\~Враховуючи те,\~що Реєстр\~прав вимоги\~містить інформацію\~щодо великої\~кількості позичальників,\~із зазначенням\~персональних даних\~інших фізичних\~осіб,\~які не\~мають відношення\~до предмета\~позову,\~Позивачем надано\~Витяг з\~Реєстру прав\~вимог,\~що містить\~лише дані\~Відповідача (інші\~відомості були\~приховані за\~допомогою технічних\~засобів з\~метою захисту\~від неправомірного\~розповсюдження персональних\~даних інших\~осіб).\~Додатково,\~для підтвердження\~факту передачі\~грошових коштів\~у розпорядження\~(фінансування)\~Первісного кредитора\~зі сторони\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» згідно\~Договору факторингу\~1\~саме за\~відступлення права\~вимоги у\~обсязі кредитних\~договорів,\~які зазначені\~у Реєстрі\~прав вимоги\~№ 261\~від 05.12.2023\~до Договору\~факторингу 1\~(до\~якого також\~входило відступлення\~права вимоги\~щодо заборгованості\~Відповідача по\~Кредитному договору)\~до позовної\~заяви додається\~Акт звірки\~взаємних розрахунків\~та Протокол\~узгодження предмету\~факторингової операції\~та обсягу\~переданих прав\~вимоги. 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги№ 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додається Платіжна інструкція. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 29.05.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 28 506,02 грн. Враховуючи те, що Реєстр Боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Позивача згідно Договору факторингу 3 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу 3 (до якого входило також відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додається Платіжна інструкція. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. 11 Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. При цьому, право вимоги по Кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору. З урахуванням викладеного, просило суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» суму заборгованості за кредитним договором № 751583907 від 26.09.2023 року в розмірі 28506,02 грн., понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Відзив на позов: Представником відповідача\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Назаренко В.В.\~подано \~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~він вказав,\~що позивач\~не є\~первісним кредитором\~по відношенню\~до відповідача.\~Зобов'\~язання по\~кредиту неодноразово\~переуступались.\~28\~листопада 2018\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~був укладений\~договір факторингу\~№ 28/1118-01,\~згідно з\~яким права\~вимоги,\~зазначені у\~відповідних реєстрах\~прав вимоги,\~перейшли до\~ТОВ «Таліон\~Плюс»;\~при цьому\~право вимоги\~означає всі\~права клієнта\~за кредитними\~договорами,\~у тому\~числі права\~грошових вимог\~до боржників\~по сплаті\~суми боргу\~за кредитними\~договорами,\~строк платежу\~за якими\~настав,\~а також\~права вимоги,\~які виникнуть\~у майбутньому.\~28.11.2019\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» було\~укладено Додаткову\~угоду №\~19\~до договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~згідно з\~якою п.\~8.2\~договору факторингу\~№ 28/1118-01\~був викладений\~в новій\~редакції,\~а саме:\~строк дії\~зазначеного договору\~факторингу продовжено\~до 31.12.2020\~року.\~31.12.2020\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~ТОВ «Таліон\~Плюс» було\~укладено Додаткову\~угоду №\~26\~до договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018,\~згідно з\~якою договір\~факторингу №\~28/1118-01\~був викладений\~у новій\~редакції.\~31.12.2021\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~була укладена\~додаткова угода\~№ 27\~до договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018,\~якою строк\~дії зазначеного\~договору факторингу\~продовжено до\~31.12.2022\~включно.\~31.12.2023\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~була укладена\~додаткова угода\~№ 32\~до договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018,\~якою продовжено\~до 31.12.2024\~року строк\~дії зазначеного\~договору факторингу,\~доповнено його\~пунктом 11.10\~та розділ\~3\~договору «Фінансування\~та порядок\~розрахунків» викладено\~у новій\~редакції.\~Згідно Реєстру\~прав вимоги\~№ 261\~від 05.12.2023\~року до\~договору ТОВ\~«Таліон плюс»\~має право\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~за договором\~№ 751583907\~від 26.09.2023року\~в розмірі\~14\~412,34\~грн.,\~а саме\~5500грн.\~ по\~тілу кредиту,\~та 8\~912,34грн-по\~відсоткам.\~10.10.2024\~року між\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~та ТОВ\~«Таліон плюс»\~укладено договір\~факторингу №10/1024-01,\~згідно з\~яким права\~вимоги,\~зазначені у\~відповідних реєстрах\~прав вимоги,\~перейшли до\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»,\~при цьому\~право вимоги\~означає всі\~права клієнта\~за кредитними\~договорами,\~у тому\~числі права\~грошових вимог\~до боржників\~по сплаті\~суми боргу\~за кредитними\~договорами,\~строк платежу\~за якими\~настав,\~а також\~права вимоги,\~які виникнуть\~у майбутньому.\~ За\~договором факторингу\~(фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження другої\~сторони (клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором\~спосіб),\~а клієнт\~відступає або\~зобов`язується\~відступити факторові\~своє право\~грошової вимоги\~до третьої\~особи (боржника)\~(частина\~перша статті\~1077\~ЦК України).\~Як вбачається\~з матеріалів\~справи правовідносини\~за договором\~кредиту №\~751583907\~між ТзОВ\~"ТОВ\~«Манівео швидка\~Фінансова допомога»\~та відповідачем\~виникли 26.09.2023року,\~тобто значно\~пізніше ніж\~було укладено\~договір факторингу\~№ 28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~таким чином\~на час\~укладення договору\~факторингу у\~позивача було\~відсутнє право\~вимоги до\~відповідача за\~договором кредиту\~№751583907,\~оскільки відповідач,\~на час\~укладання договору\~факторингу не\~був боржником\~-\~набувачем послуг\~чи товарів\~за первинним\~договором.\~У постанові\~Верховного Суду\~від 12.10.2022\~року у\~справі №\~1005/7136/2012\~(провадження\~№ 61-18606св21)\~зазначено,\~що "тлумачення\~частини першої\~статті 512ЦК\~України дозволяє\~стверджувати,\~що відступлення\~права вимоги\~є одним\~із випадків\~заміни кредитора\~в зобов`язанні,\~яке відбувається\~на підставі\~правочину.\~Відступлення права\~вимоги не\~є окремим\~видом договору,\~це правочин,\~який опосередковує\~перехід права.\~Відступлення права\~вимоги може\~відбуватися,\~зокрема,\~внаслідок укладення\~договору:\~(а)\~купівлі-продажу\~чи міни\~(частина\~третя статті\~656\~ЦК України);\~(б)\~дарування (частина\~друга статті\~718\~ЦК України);\~(в)\~факторингу (глава\~73\~ЦК України).\~По своїй\~суті заміна\~кредитора в\~зобов`язанні\~внаслідок відступлення\~права вимоги\~є різновидом\~правонаступництва та\~можлива на\~будь-якій\~стадії процесу.\~Аналогічний висновок\~зроблений і\~Верховним Судом\~України в\~постанові від\~20\~листопада 2013\~року у\~справі №\~6-122цс13".\~Згідно з\~висновком Великої\~Палати Верховного\~Суду,\~викладеним у\~постанові від\~вересня 2018\~року у\~справі №\~909/968/16\~(провадження\~№ 12-97гс18),\~договір факторингу\~є правочином,\~який характеризується\~тим,\~що:\~а)\~йому притаманний\~специфічний суб`єктний\~склад (клієнт\~-\~фізична чи\~юридична особа,\~яка є\~суб`єктом\~підприємницької діяльності,\~фактор -\~банк або\~інша фінансова\~установа,\~яка відповідно\~до закону\~має право\~здійснювати фінансові,\~в тому\~числі факторингові\~операції,\~та боржник\~-\~набувач послуг\~чи товарів\~за первинним\~договором);\~б)\~його предметом\~може бути\~лише право\~грошової вимоги\~(такої,\~строк платежу\~за якою\~настав,\~а також\~майбутньої грошової\~вимоги);\~в)\~метою укладення\~такого договору\~є отримання\~клієнтом фінансування\~(коштів)\~за рахунок\~відступлення права\~вимоги до\~боржника;\~г)\~за таким\~договором відступлення\~права вимоги\~може відбуватися\~виключно за\~плату;\~д)\~його ціна\~визначається розміром\~винагороди фактора\~за надання\~клієнтові відповідної\~послуги,\~і цей\~розмір може\~встановлюватись у\~твердій сумі;\~у формі\~відсотків від\~вартості вимоги,\~що відступається;\~у вигляді\~різниці між\~номінальною вартістю\~вимоги,\~зазначеної у\~договорі,\~та її\~ринковою (дійсною)\~ вартістю\~тощо;\~е)\~вимоги до\~форми такого\~договору визначені\~у статті\~6\~Закону України\~"Про\~фінансові послуги\~та державне\~регулювання ринків\~фінансових послуг".\~Передача за\~правочином невизначених,\~позбавлених конкретного\~змісту вимог,\~у тому\~числі й\~на майбутнє,\~тягне за\~собою наслідки\~у вигляді\~неукладеності відповідного\~правочину,\~оскільки його\~сторонами не\~досягнуто згоди\~щодо предмета\~правочину або\~такий предмет\~не індивідуалізовано\~належним чином\~(постанова\~Верховного Суду\~від 24\~квітня 2018\~року по\~справі №\~914/868/17).\~При цьому,\~суд зазначає,\~що чинне\~законодавство не\~забороняє відступлення\~майбутніх вимог,\~однак це\~стосується майбутніх\~вимог тільки\~за умови\~їх визначеності\~та існування\~на момент\~укладення договору\~факторингу.\~Також Верховний\~Суд неодноразово\~зазначав,\~що належним\~доказом,\~який засвідчує\~факт набуття\~прав вимоги\~за кредитним\~договором,\~є належно\~оформлені та\~підписані договори\~про відступлення\~права вимоги,\~реєстр договорів,\~права вимоги\~за якими\~відступаються,\~за умови,\~що він\~містить дані\~за кредитним\~договором,\~а також\~докази на\~підтвердження оплати\~за договором\~(постанови\~Касаційного цивільного\~суду у\~складі Верховного\~Суду від\~29\~червня 2021\~року у\~справі №\~753/20537/18,\~від 21\~липня 2021\~року у\~справі №\~334/6972/17,\~постанова Касаційного\~господарського суду\~у складі\~Верховного Суду\~від 20\~грудня 2021\~року у\~справі №\~911/3185/20).\~Верховний Суд\~у постанові\~від 02\~листопада 2021\~року у\~справі №\~905/306/17\~зробив висновок\~про те,\~що для\~підтвердження факту\~відступлення права\~вимоги,\~фінансова компанія\~як заінтересована\~сторона повинна\~надати до\~суду докази\~переходу права\~вимоги від\~первісного до\~нового кредитора\~на кожному\~етапі такої\~передачі.\~Належним доказом,\~який засвідчує\~факт набуття\~прав вимоги\~за кредитним\~договором,\~є належно\~оформлені та\~підписані договори\~про відступлення\~права вимоги,\~реєстр договорів,\~права вимоги\~за якими\~відступаються за\~умови,\~що він\~містить дані\~за кредитним\~договором,\~а також\~докази на\~підтвердження оплати\~за договором.\~Підставою заміни\~учасника процесуальних\~правовідносин є\~факт набуття\~таким учасником\~відповідних прав,\~у даному\~випадку кредитора,\~у матеріальних\~правовідносинах.\~На підставі\~викладеного можна\~дійти висновку,\~що позивач,\~який не\~є первинним\~кредитором,\~не довів\~переходу до\~нього прав\~вимоги за\~договором факторингу\~від 28.11.2018\~року до\~відповідача за\~договором позики\~№ 751583907\~від 26.09.2023,\~який був\~укладений ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~з ТОВ\~«Таліон Плюс»\~з наступною\~зміною фактора,\~а тому\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог про\~стягнення заборгованості\~за вказаним\~кредитним договором\~відсутні,\~оскільки ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~не мало\~права на\~відступлення права\~вимоги,\~яким він\~не володів.\~Кредитним договором\~передбачено 3\~(три)\~різні альтернативні\~процентні ставки:\~8.3.1.\~За період\~від дати\~видачі Кредиту\~до 03.10.2023\~р.\~(включно)\~проценти нараховуються\~за процентною\~ставкою 270,10\~(двісті\~сімдесят цілих\~одна десята)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~0,74\~відсотків від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним (далі\~ Дисконтна\~процентна ставка);\~8.3.2.\~У разі\~якщо Позичальник\~вчинить описані\~в п.\~3.2.\~Договору дії\~щодо продовження\~Дисконтного періоду\~(ініціює\~Пролонгацію)\~один або\~декілька разів,\~за період\~з наступного\~дня після\~03.10.2023\~р.\~проценти нараховуються\~за ставкою\~766,50\~(сімсот\~шістдесят шість\~цілих п`ять\~десятих)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~2,10\~відсотків в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним (далі\~ Індивідуальна\~процента ставка).\~8.4.\~Після закінчення\~Дисконтного періоду\~кредитування проценти\~нараховуються за\~процентною ставкою\~1087,70\~(одна\~тисяча вісімдесят\~сім цілих\~сім десятих)\~відсотків річних,\~що на\~день укладення\~Договору становить\~2,98\~відсотків в\~день від\~суми залишку\~Кредиту,\~що знаходиться\~у Позичальника\~за кожний\~день користування ним. Крім того, має місце наявність альтернативних строків виконання зобов`язань. 7.1. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 03.10.2023, а саме протягом 7 (сім) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. 7.2. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. 7.3. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 26.10.2028. Уточнюючи наведене Кредитний договір містить п. 8.8. Для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 7 (сім) днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 5784 грн. 90 коп. (п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. дев`яносто коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 284 грн. 90 коп. та суму Кредиту у розмірі 5500 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1292,06 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 105,18 % від суми першого Траншу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦК України). У постанові від 12 лютого 2025 у справі № 679/1103/23 (провадження № 61- 92св24) переглядаючи справу за позовом ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, Верховний Суд зробив такі висновки: «Щодо стягнення непропорційно великої суми відсотків Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. маючи альтернативні строки кредитування, що є двозначним положенням: 1) п.2.3, 7.1 Кредитного договору 7(сім)днів за ставкою 0,74 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування; 2) п.7.3 Кредитного договору - 26.10.2028, що становить 5років і один місяць за ставкою 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту. Частиною 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вважаємо, що по Кредитному договору № 751583907 від 26.09.2023 Відповідачу було надано 5500грн. на 7(сім)днів до 03.10.2023 р. (включно) за ставкою 0,74 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування. А за несвоєчасно виконане зобов`язання після 03.10.2023р.- застосовується ставка 2,98 відсотків в день за кожен день прострочення протягом 1857днів (згідно паспорту кредиту), що може становити 304 362,30грн. процентів (5500грн.х2,98%х1857дн.) за весь строк. Із викладеного вище вбачається, що у даному випадку, визначений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» по Кредитному договору № 751583907 від 26.09.2023 розмір процентів (2,98% в день) на строк 1857днів є непропорційно високим, очевидно несправедливим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника (споживача), відтак пункти 7.3, 8.3.2, 8.4 Кредитного договору є несправедливими і суперечать принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50 %) у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. Заявлена Позивачем до стягнення сума за Кредитним договором складає 28 506,02 грн., яка складається з 5500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23 006,02 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Фактично Позивач порушує питання про стягнення з Позичальника простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі, що у 4,18 рази перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому, з 23006,02грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, заявленої позивачем, стягненню підлягає лише 2750грн, тобто 50% від простроченої заборгованості, яку позивачем визначено у розмірі 5500грн. Разом (5500грн + 2750грн ) сума до стягнення не повинна перевищувати 8250 грн. Відповідач вважає заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000грн. за складання та подачу позовної заяви завищеними, оскільки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» про стягнення боргу є фактично господарською діяльністю Позивача. По справі позивачем не було здійснено жодних дій, крім подачі позовної заяви, яка фактично зводиться до подачі до суду документів по кредиту. Правова позиція зводиться до норм про обов`язковість виконання зобов`язань. Таким чином заявлена до стягнення сума у 7000грн. витрат на правничу допомогу, з урахуванням суми у 5500грн основного боргу, враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважаю за доцільно зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до розміру, який не перевищує 1000грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи орієнтовно становить 5000грн. 00коп. - витрати на професійну правничу допомогу. Відповідь на відзив: Представником позивача ТОВ «Фінансова компанія ЕЙС» надано відповідь на відзив, в якому він зазначив, щоТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та між ТОВ Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 05.12.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 261 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 14 412,34 грн (копія долучена до позовної заяви). Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 05.12.2023, тобто після укладання Кредитного договору № 751583907 від 26.09.2023. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 261 від 05.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. До того ж, У п.48-51 Постанови від 29 січня 2025 року у cправі № 910/2886/24 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказує на те, що відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК). Згідно зі статтею 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Отже, боржник як особа, право вимоги до якої відступається, не входить до складу учасників цього договору. Договір факторингу не впливає безпосередньо на права та обов`язки боржника, оскільки в цьому випадку не встановлюється, не припиняється, не змінюється основне зобов`язання боржника, який має виконати свій обов`язок. Відповідач стверджує, що до Відповідача перейшло право грошової вимог за кредитним договором №751583907 від 26.09.2023 року, тобто за неіснуючим на день підписання договору факторингу кредитним договором». Проте, слід зазначити, що відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018 , до якого включено Кредитний договір №751583907 від 26.09.2023 укладено 05.12.2023, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. На момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідач. Істотними умовами договору факторингу є предмет договору та ціна відступлення права вимоги. Оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, це підтверджує належне відступлення права вимоги. Крім того, сторони погодили викласти зазначені умови договору в реєстрі. Отже, Відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Враховуючи викладене, Позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок Відповідача про відсутність переходу права. вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. Предмет договору факторингу № 30/1024-01 від 30.10.2024 Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 30/1024-01 від 30.10.2024 року, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу №30/1024-01 від 30.10.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу №30/1024-01 від 30.10.2024 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами. В той же час, відповідно до п.1.5. Договору факторингу №30/1024-01 від 30.10.2024 встановлено, що Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за цим Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до цього Договору. Згідно п. 4.1. Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог , по формі установленій в Відповідному додатку. 10.10.2024 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 30/1024-01 від 30.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 28506,02 грн. Слід також звернути увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Отже, предметом даного договору, відповідно до його умов, є відступлення прав вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 4.1. договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному Додатку. Таким чином, згідно з п. 2.1 Договору факторингу № 30/1024-01 від 30.10.2024, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняти їх та передати грошові кошти Клієнту на умовах договору. Відповідно до п. 1.3 та п. 1.5 цього договору, право вимоги стосується всіх прав Клієнта за Кредитними договорами і фіксується у Реєстрах прав вимоги. Витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 підтверджує, що право вимоги за Кредитним договором № 751583907 від 26.09.2023 відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на законних підставах, а передача права вимоги відбулося відповідно до умов Договору факторингу. Договір факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року. 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №29/05/25-Е. Відповідно до п.1.1. за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Ціна Продажу сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно з п.3.3. цього Договору. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п.1.1.). Витяг з Реєстру Боржників долучено до позовної заяви. Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2. Відповідно до Договору Реєстр Боржників це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору; Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 28506,02 грн. (додаток долучено до позовної заяви). Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору . На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Щодо Реєстрів прав вимоги, надані Позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № № 10/1024-01 від 10.10.2024, Реєстр прав вимог № 1 від 10.10.2024 та № 29/05/25-Е від 29.05.2025 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Дані документи долучені разом з позовною заявою. Ці документи містять всі необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу на момент подачі позову позивачем, долучено всі наявні на той час документи, які передані первісним Кредитором та всіма наступними Факторами. Варто наголосити, що Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до законодавства України належить до таємниці фінансової послуги. Це положення закріплене в статті 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», де зазначено, що конфіденційна інформація, яка стосується фінансових послуг, не підлягає розголошенню без згоди відповідних осіб, крім випадків, прямо передбачених законом. У контексті договорів факторингу така інформація включає деталі щодо боржників, їхніх зобов`язань Крім того, реєстри прав вимоги містять персональні дані боржників, які захищені Законом України «Про захист персональних даних». Відповідно до цього закону, будьяка обробка або передача таких даних можлива лише за згодою суб`єкта персональних даних або в межах чітко визначених правових підстав. У разі наданнятаких даних без правових підстав може виникнути загроза порушення прав осіб, чиї дані зазначені в реєстрі. Також важливо враховувати, що Закон України «Про інформацію» захищає конфіденційну інформацію, до якої належать дані про особу, умови її зобов`язань чи взаємодії із фінансовими установами. Цей закон встановлює, що доступ до такої інформації має бути обмежений та може здійснюватися виключно уповноваженими особами. Враховуючи викладене, сторона, яка уклала договір факторингу, не має права надавати повний реєстр прав вимоги третім особам. Це пояснюється тим, що умови договорів, за якими передаються права вимоги, є предметом конфіденційності. Надання такого реєстру могло б розкрити інформацію, яка не стосується конкретного предмета договору або конкретної передачі прав вимоги, що порушує зобов`язання сторони за договором та чинне законодавство України. Фактор, отримуючи право вимоги до певних боржників, отримує доступ лише до тієї інформації, яка є необхідною для реалізації цих прав. Передача інших даних, що стосуються боржників, права вимоги до яких не передавалися, є неправомірною. Це зобов`язує клієнта забезпечити належний відбір документів та інформації, яка передається фактору, обмежуючись лише витягами або копіями, що стосуються переданих прав. Важливо також зазначити, що надання копій документів або витягів, які підтверджують право вимоги або містять інформацію, необхідну для реалізації цього права, може здійснюватися безпосередньо особою, до якої перейшло право вимоги. Такий підхід гарантує збереження принципу конфіденційності та захисту персональних даних, оскільки доступ до інформації обмежується лише тими суб`єктами, які мають юридичну необхідність або повноваження для її отримання. З матеріалів справи вбачається, що подані витяги з реєстрів прав вимоги за договором факторингу відповідають вимогам, встановленим законодавством України. Скан-копія витягу з реєстру прав вимоги № 261 від 05.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, скан-копія Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу № № 10/1024-01 від 10.10.2024, Реєстр прав вимог № 1 від 10.10.2024 та скан-копії Витягу з Реєстру Боржників до договору № 29/05/25-Е від 29.05.2025, оформлених у фізичній формі, вони мають усі необхідні реквізити, а саме: назву, форму, погоджену сторонами, підписи сторін та основну інформацію, яка чітко підтверджує факт переходу права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України, перехід права вимоги має бути підтверджений належними доказами, але конкретної форми витягів з реєстрів у законодавстві не встановлено. Законодавець лише вимагає, щоб передані документи підтверджували зміст зобов`язання та факт переходу права вимоги, що у даному випадку забезпечено. Важливо зазначити, що витяги з реєстрів боржників (прав вимог) формуються безпосередньо клієнтом та фактором, тобто сторонами договору факторингу. Позивач, як новий кредитор, не має впливу на їх форму чи вигляд, а також доступу до повного реєстру. Його роль обмежується отриманням документів, які передаються йому у зв`язку з виконанням договору факторингу. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 751583907 від 26.09.2023 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому Скаржнику на підставі Реєстрів прав вимоги, який оформлений належним чином. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором. Відповідно до п. 14.1, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Отже, Правила є у відкритому доступі на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) за посиланням: https://moneyveo.ua/confidentiality/creditrules/ та Відповідач погодився, що ознайомився з ними (п. 14.1. Договору)Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідно до п. 8.3.1 за період від дати видачі Кредиту до 03.10.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 270,10 (двісті сімдесят цілих одна десята) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,74 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним(далі Дисконтна процентна ставка). Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 5 500,00 грн. (сума виданого кредиту)* 6 (строк Кредиту)*0,74(процентна ставка)/100= 244,20 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 6 днів) 244,20/6=40,70 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 26.09.2023-03.10.2023 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). Згідно з п. 8.3.2., у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 03.10.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка). Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 5 500,00 грн. (сума виданого кредиту)* 29 (строк Кредиту)*2,10(процентна ставка)/100= 3349,5 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 29 днів) 3349,5 /29=115,48 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 04.10.2023-02.11.2023 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). До того ж, в п. 8.4. зазначено, що після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. 5500,00 (сума виданого кредиту)* 2,98 (процентна ставка)/100= 163,9 грн. .(сума за один день користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду), що здійснювалось за період 03.11.2023-29.02.2024 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»). Під час укладення договору Відповідач ознайомився з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії. Відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» Відповідач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом.Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Слід зазначити, що Відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору № 751583907від 26.09.2023. Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Згідно п.12.4. Кредитного договору Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач стверджує, що Позивач не обґрунтував понесення витрат на професійну правничу допомогу. До позовної заяви долучено свідоцтво адвоката Тараненко А.І., довіреність надана ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. Рух справи: Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2025 року постановлено вважати відзив представника відповідача таким, що поданий у строк встановлений судом. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами суду. Позиція учасників справи в судовому засіданні: Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія ЕЙС» свого представника у судове засідання не направив, надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги товариства підтримує, просить справу розглядати у його відсутність. Завчасно надіслали додаткові пояснення, згідно яких варто зазначити, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» не є банківськими фінансовими установами. Товариство в межах виконання умов укладеного Договору здійснюють Розрахунки заборгованості, де чітко відображено нарахування відсотків, погашення заборгованості, залишок суми богу. Відповідно до п. 14.1, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Отже, Правила є у відкритому доступі на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) за посиланням: https://moneyveo.ua/confidentiality/creditrules/ та Відповідач погодився, що ознайомився з ними (п. 14.1 Договору) Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Варто зазначити, що алгоритм нарахування відсотків узгоджується з умовами Кредитного договору: За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6300 грн 00 коп. (шість тисяч триста грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Правила)(п.2.1) Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 7 (сім) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу(п. 3.1.). Відповідно до п. 8.3.1. За період від дати видачі Кредиту до 03.10.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 270,10 (двісті сімдесят цілих одна десята) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,74 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка); Згідно з п. 8.3.2., у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 03.10.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка). До того ж, в п. 8.4. зазначено, що після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України(п. 12.4.) Важливо зазначити, що згідно з матеріалами справи Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. Оскільки Відповідач лише частково погашав заборгованість та не повернув кредитні кошти у повному розмірі, було продовжено нарахування відсотків,у зв`язку з чим позивач звернувся до Суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним Договором . Згідно п.12.4 Кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 3.1. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, відповідно до позиції Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування можливе на підставі ст. 625 ЦК України. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Враховуючи порушення Відповідачем зазначених норм матеріального права,що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. У Позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України). Закон України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5 статті 8 від 22.11.2023. Відповідно до ЗУ України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» Документ №3498-IX, дана редакція набрала чинності 24.12.2023 р. Таким чином, оскільки кредитний договір №751583907 укладено 26.09.2023, а ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» набрала законної сили 24.12.2023, посилання Відповідача щодо незаконного нарахування відсотків є безпідставним та таким що суперечить дійсним обставинам справи. Крім того, згідно з ч.1 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про споживче кредитування», цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Частиною 17 Закону України «Про споживче кредитування»,тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, обов`язок позичальника сплатити проценти за надані йому грошові кошти (кредит) є істотною умовою кредитного договору відповідно до Цивільного кодексу України. Враховуючи наведене, вважаємо, що доведеною є обставина отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі - розмірі 5 500,00 грн., встановленому Кредитним договором, що підтверджується платіжним Дорученням. Також, відповідно до Розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] частково виконував зобов`язання за кредитним договором, що підтверджує факт усвідомлення Боржником умов Договору. Це підтверджується Розрахунком заборгованості підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а саме: 03.10.2023 Оплата в розмірі 245,00 грн.; Важливо зазначити, що згідно з матеріалами справи Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Здійснення платежу 03.10.2023 на погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, передбачених кредитним договором № 751583907 від 26.09.2023, підтверджує не лише факт існування заборгованості, а й згоду [PERSON] з умовами укладеного договору. Крім того, вказані обставини є беззаперечним підтвердженням того, що відповідач належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору та погодився з ними. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за кредитним договором. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144це18) та від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц, а саме Судом зазначено: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу або суми санкцій є тією, яка свідчить про визнання боргу. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Назаренко В.В..\~ у\~судове засідання\~не з`явився,\~надав суду\~заяву,\~в якій\~прохав розгляд\~справи проводити\~у його\~відсутність та\~у відсутність\~ [PERSON] .\~Завчасно надіслали\~додаткові пояснення,\~згідно яких\~зазначає,\~що відповідно до\~умов п.\~8.4\~ДОГОВОРУ КРЕДИТНОЇ\~ЛІНІЇ №\~751583907\~від 26.09.2023\~укладеним з\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» «8.4. Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що нам день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним.» Однак, така умова договору суперечить положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті (формула для розрахунку денної процентної ставки), не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг (набрав чинності 24.12.2023р.), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023р. по 21.04.2024); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 по 19.08.2024). Таким чином, починаючи з 21.04.2024 (120днів з 24.12.2023р.) по 19.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5%. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Неправомірність зробленого позивачем нарахування процентів за ставками 2,47%, 2,5% та 2,20% 2,5 % в день також витікає з положень статей 6 та 627 Цивільного кодексу. Пункт 8.4 ДОГОВІР КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ № 751583907 від 26.09.2023 який встановлює денну процентну ставку 2,98 % в день починаючи з 24.12.2023 р. обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», (максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023р. по 21.04.2024) - 2,5 % в день, а відтак їх недійсність встановлена частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними та не підлягають застосуванню. З огляду на зазначене нарахування ТОВ «Таліон плюс» процентів, які заявлені до стягнення за період з 24.12.2023р. по 29.02.2024р. за п.8.4 Кредитного договору, який є нікчемним з 24.12.2023р. за ставкою 2,98% в день, що становить 163,88грн в день є безпідставним та не підлягають стягненню. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини справи. установлені судом та мотиви ухваленого рішення з посиланням на норми права: Вивчивши матеріали\~справи,\~дослідивши і\~оцінивши наявні\~у справі\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~їх дослідженні,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України). У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №751583907, за яким кредитодавець - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5500 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора HHWC-5858. Згідно умов\~ п.\~2.3.\~договору кредитодавець\~надає позичальнику\~перший транш\~за договором\~у розмірі\~5500\~грн. одразу після укладення договору. Згідно п. 3.1 договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 7 (сім) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. В пункті 3.2. договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду, кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно п. 3.3. для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 7 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 284 грн. 90 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Згідно п 7.1. договору на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування 3.10.2023 року, а саме протягом: 7 (семи) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно п. 8.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Відповідно до п. 8.3.2 договору за умови якщо позичальник вчинить описані в п.3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду один або декілька разів, за період з наступного дня після 3.10.2023 року, то проценти нараховуються за ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від сума залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Відповідно до п. 11.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 ( п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання , що виникли під час дії цього договору діють до повного їх виконання. Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору. \~ \~ \~ \~На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало платіжне доручення (а.с. 44) та довідку (а.с. 46) відповідно до якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було перераховано кошти на рахунок [PERSON] у розмірі 5500 грн., із призначенням платежу - переказ коштів згідно договору № 751583907 від 26.09.2023 року. Окрім того,\~в матеріалах\~справи наявний\~лист від\~24.07.2025\~року №\~БТ/Е\~-8495\~на виконання\~ухвали Онуфріївського\~районного суду\~Кіровоградської області\~від 30.06.2025\~року та довідка АТ «Універсал БАНК», згідно якої встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , за період з 26.09.2023 року по 01.10.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] зараховано платіж у сумі 5500 грн. Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свого обов`язку за кредитним договором № 751583907 від 26.09.2023 року. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, [PERSON] та його представником суду надано не було. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Як встановлено судом, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором.( а.с. 52-55). Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п.2.2). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п.4.1). Відповідно до пункту 1.3 договору, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони). 28.11.2018 року додатковою угодою № 19 строк договору було продовжено до 31.12.2020 року, при цьому умови договору залишилися без змін. 31.12.2020\~року між\~клієнтом і\~фактором укладено\~додаткову угоду\~№ 26\~від \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~31.12.2020\~року \~до договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~що продовжила\~строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу викладено у новій редакції, проте дата укладення його укладення залишено 28.11.2018 року. 31.12.2021 року сторони факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31.12.2022 року сторони факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. 31.12.2023 року між клієнтом і фактором укладено додаткову угоду № 32 від 31.12.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2024 року. В даній додатковій угоді договір факторингу викладено п.10,11 та розділ 3 у новій редакції, проте дата укладення його укладення залишено 28.11.2018 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 261 від 05.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 14\~412,34 грн.. Таким чином, відповідно до п. 4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги до боржника [PERSON] в повному обсязі перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 05 грудня 2023 року, тобто, в день підписання Реєстру прав вимоги № 261 від 05.12.2023 року. 10.10.2024\~року між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~укладено договір\~факторингу №\~10/1024-01\~відповідно до\~якого,\~клієнт зобов`язується\~відступити фактору\~права вимоги,\~зазначені у\~відповідних Реєстрах\~прав вимоги,\~а фактор\~зобов`язується\~їх прийняти\~та передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~клієнта за\~плату,\~ на\~умовах,\~визначених цим\~договором. Строк якого\~закінчується 31\~грудня 2024\~року. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 року до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28\~506,02 грн. 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 28\~506,02 грн. Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а саме п.5.3.3 передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб. Копії договорів факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, № 10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року, №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року містять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками, на підтвердження укладання таких договорів. Копії витягів з Реєстру прав вимоги № 261 від 05.12.2023 року, № 1 від 10.10.2024 року та реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е відповідають додатку №1 - формі Реєстру прав вимог, укладених договорів факторингу. З огляду на те, що договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який було пролонговано на підставі додаткових угод №19, №26, №27, № 31, №32 до даного договору (строк договору пролонговано до 31 грудня 2024 року) на момент укладання кредитного договору (26 вересня 2023 року) був чинним, то відповідно до витягу з Реєстру права вимоги № 261 від 05.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача [PERSON] , яке в подальшому перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно, та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача. Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до [PERSON] від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Ейс». З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Ейс» доведено факту переходу до нього права вимоги до [PERSON] за укладеним договором кредитної лінії № 751583907 від 26.09.2023 року. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №751583907 від 26.09.2023 року у розмірі 28\~506,02 грн., з яких 5500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23006,02 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно наданого позивачем ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку заборгованості з 05.12.2023 року по 10.10.2024 року, відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 28506,02 грн., яка складається із: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 23006,02 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості з 26.09.2023 року по 05.12.2023 року, наданого позивачем ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відповідач має заборгованість, яка складається з: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14248,46 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідачем [PERSON] фактично отримані та використані кредитні кошти у розмірі 5500,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. В добровільному порядку відповідач отримані у кредит кошти в сумі 5500,00 грн. на користь ТОВ «ФК «Ейс» не повернув, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь кредитора ТОВ «ФК «Ейс» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5500,00 грн. Що стосується\~позовних вимог\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~за відсотками\~за користування\~кредитом \~в сумі\~ 23006,02\~грн.\~за період\~з 26.09.2023 року по 5.12.2023 року та з 05.12.2023 року по 10.10.2024 року, то суд враховує, що відповідно до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13 «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.». При цьому, у кредитному договорі №751583907 від 26.09.2023 року, сторони, діючи відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом, що передбачено розділом 7 та 8 договору. Окрім цього сторонами було погодження строк дії договору. Відповідно до п. 11.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 ( п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії цього договору діють до повного їх виконання. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсотки за користування кредитом нараховувалися з 26.09.2023 року по 5.12.2023 року та з 05.12.2023 року по 10.10.2024 року, тобто, в межах дії кредитного договору. З урахуванням\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~стягнення з\~відповідача \~ [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором №751583907\~від 26.09.2023\~року в розмірі\~28506,02\~грн., з яких\~5500\~грн.\~-\~тіло кредиту,\~23006,02\~грн. - відсотки за користування кредитом, що були нараховані в межах строку дії кредитного договору, з 26.09.2023 року по 10.10.2024 року. \~ \~ \~ \~Щодо судових витрат: Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України. Таким чином, понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, що складає суму 2 422, 20 грн., слід покласти на відповідача [PERSON] . Звертаючись до суду, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надав: копію договору про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року, що є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, копію додаткової угоди № 25770772239 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву - частина 8 статті 141 ЦПК України. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч.ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно вимог ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналізуючи подані представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, та той факт, що позовні вимоги підлягають задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку, що доведеними, обґрунтованими та співмірними складності справи та об`єму виконаної адвокатом роботи є витрати на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача у розмірі 7 000 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved