Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~на їх користь заборгованість\~за кредитним договором № б/н від 10.12.2016 року в розмірі 15 422,84 грн. та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 10.12.2016 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, однак, [PERSON] , у свою чергу, умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 23.10.2024 року становить 15\~422,84 грн. та складається з 8\~066,73 грн. заборгованість за кредитом, 7\~356,11 грн. заборгованість по відсоткам. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] від 22.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч.1 ст. 274 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 42). Згідно протоколу\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями у\~зв`язку зі\~звільненням судді\~ [PERSON] \~справа передана\~на розгляд\~головуючому судді\~Лебідь-Гавенко\~Г.М. (а.с. 46). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2025 року цивільну справу прийнято до провадження судді Лебідь-Гавенко Г.М., вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 47). Представник позивача\~одночасно з\~позовною заявою\~подав до\~суду клопотання,\~в якому\~просив позов\~задовольнити та\~розглянути справу\~без його\~участі,\~проти заочного\~рішення не\~заперечує(а.с. 38). [PERSON] ,який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. На підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 10.12.2016 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент\~Банк», з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок (а.с. 7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7). Відповідно до довідки за картками, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , видано картку № [NUMBER] , строк дії - до серпня 2020 року (а.с. 14). Із довідки за лімітами вбачається, що 10.12.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн., який 13.01.2017 року збільшено до 25\~000,00 грн. та в подальшому неодноразово змінювався, 23.09.2021 року кредитний ліміт становив 9\~160,00 грн. (а.с. 15). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.12.2016 року, укладеним між Акцент-Банком та відповідачем [PERSON] , вбачається, що загальна заборгованість станом на 23.10.2024 року, складає 15\~422,84 грн. та складається з 8\~066,73 грн. заборгованість за кредитом, 7\~356,11 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 4-6). Зі змісту наданої виписки за Договором №б/н від 10.12.2016 року, за період з 21.12.2016 по 20.12.2020 року, вбачається, що [PERSON] отримував кредитні кошти від позивача, користувався коштами здійснюючі розрахунки та поповнення мобільних телефонів, а також частково здійснював повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин (а.с.8-13). Відповідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтями\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Частина перша\~статті 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також контррозрахунку розміру заборгованості також не надано. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved