Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2024 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 294 390 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» в дохід держави судовий збір у розмірі 2 943,90 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 5 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - адвоката Лукашенка М. П. залишено без задоволення, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2024 року залишено без змін. 15 травня 2025 року на адресу Полтавського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Крекоень О. А. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в сумі 20\~000 грн. Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи заявника дійшла висновку про часткове задоволення заяви та ухвалення по справі додаткового рішення, виходячи із наступного. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2025 між позивачем [PERSON] та адвокатом Крекотень О. А. укладено договір про надання правової допомоги № 975, предметом якого є надання правничих (юридичних) послуг в Полтавському апеляційному суді в обсязі та на умовах, передбачених Договором, та на підставі ордеру серії ВІ № 1112082 від 22.01.2025. Адвокат Крекотень О. А. здійснює свою адвокатську діяльність відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 975, виданого 03.06.2011 на підставі рішення Полтавської обласної КДКА № 16 від 03.06.2011. Згідно Акту наданих послуг № 1 від 20.02.2025 адвокат Крекотень О. А. надав [PERSON] наступну правничу допомогу: опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики та дослідження наявних у замовника документів - 2 год на суму 2 000 грн; ознайомлення зі змістом апеляційної скарги - 1 год на суму 2\~000 грн; формування правової позиції по справі - 1 год на суму 2\~000 грн; складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу - 4 год на суму 2\~000 грн; усні консультації замовника по справі - 1 год на суму 2\~000 грн; участь у судових засіданнях - 1 год на суму 1\~000 грн. Загальна вартість виконаних Адвокатом робіт та наданих послуг складає 20 000 грн. Згідно із частиною другою статті 137, пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами та у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Водночас за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). Суд має також виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар та неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved