Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 1984 р. вона була членом ЖБК-7 «Першотравневий» та отримала квартиру за адресою: [ADDRESS] . 10.05.1986 р. вона зареєструвала з [PERSON] шлюб і змінила прізвище. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Вона перебувала на обліку осіб, які потребували поліпшення житлових умов, оскільки її сім`я, яка складалася з трьох осіб, проживала в однокімнатній квартирі і по закону по нормам вони не були забезпечені житлом. 02.03.1991р. виконком міської ради видав їй на її ім`я [PERSON] як члену ЖБК-7, ордер № 1067 на право заняття двокімнатного жилого приміщення, жилою площею 25,1 кв.м. в будинку ЖБК-7 за адресою: [ADDRESS] ), на сім`ю, яка складалася з трьох осіб: тобто вона, її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] . Даний ордер був виданий на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК-7 від 8.12.1990р. та затвердженого рішенням виконкому № 46 від 21.02.1991 р., про що зазначено в ордері. 28.01.1992 р. голова ЖБК-7 видав їй довідку, про те, що закріплена за нею двокімнатна квартира [ADDRESS] балансовою вартістю 3540 руб.86коп. повністю виплачена. Видача таких довідок передбачалась для оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна з видачою свідоцтва про право власності на вказане майно місцевим органом виконавчої влади, місцевого самоврядування, членам ЖБК, які повністю внесли свої пайові внески. Однак вона не надала суттєвого значення цим обставинам і з отриманою довідкою правління ЖБК про повну виплату пайових внесків за вказану квартиру своєчасно не звернулася для отримання свідоцтва про право власності на квартиру. Вказана квартира є єдиним і постійним місцем проживання її сім`ї з часу вселення і до цього часу. Тобто, сплативши повну суму паю, я фактично набула право власності на вищезазначену квартиру, але правовстановлюючий документ про це я своєчасно не отримала. Згідно довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів їй було повідомлено, що в документах, отриманих Департаментом від КП БТІ Сумської міської ради станом на 29.12.2012 р. інвентаризаційна справа та інформація про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] відсутні. В цей час вона вирішила отримати правовстановлюючий документ на своє ім`я про право власності на вказану вище квартиру, для чого звернулася до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації кооперативної квартири на своє ім`я і надала для цього документи, в тому числі і довідку ЖБК-107 «Першотравневий » про повну сплату вартості квартири, але державний реєстратор своїм рішенням від 04.04.2025 р. відмовив їй у проведенні реєстраційних дій, мотивуючи тим, що згідно пошуків, проведених державним реєстратором у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказаний кооператив не зареєстровано, а отже дана організація не зареєстрована належним чином як юридична особа і не має правоздатності, тобто мені відмовлено в оформленні права власності на виплачену кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з неможливістю отримати документи, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ЖБК-7 припинив своє існування, а документи, в тому числі Статут ЖБК та фінансові документи, які перебували в Правлінні ЖБК, зі сплинем часу були втрачені. Таким чином в зв`язку з відсутністю реєстрації ЖБК-7 отримати документи про право власності на квартиру у порядку, встановленому законодавством я не маю можливості. Відсутність правовстановлюючих документів про право власності на квартиру чинить мені перешкоди в розпорядженні своїм майном, а тому вимушена звертатись до суду з позовом про визнання за мною права власності на вказану вище квартиру. Просить суд: визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надали. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 10.05.1986 р. позивач [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 10.05.1986 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.01.1987 р. 02.03.1991р. виконком міської ради видав [PERSON] , як члену ЖБК-7, ордер № 1067 на право заняття двокімнатного жилого приміщення, жилою площею 25,1 кв.м. в будинку ЖБК-7 за адресою: [ADDRESS] ), на сім`ю, яка складалася з трьох осіб: [PERSON] , чоловік [PERSON] , їх син [PERSON] . Даний ордер був виданий на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК-7 від 8.12.1990р. та затвердженого рішенням виконкому № 46 від 21.02.1991 р. 28.01.1992 р. голова ЖБК-7 видав [PERSON] довідку, про те, що закріплена за нею двокімнатна квартира [ADDRESS] балансовою вартістю 3540 руб. 86 коп. повністю виплачена. 02.04.2025 р. позивач звернулася до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації кооперативної квартири на своє ім`я і надала для цього документи, в тому числі і довідку ЖБК-107 «Першотравневий » про повну сплату вартості квартири. Рішенням від 04.04.2025 р. державний реєстратор відмовив [PERSON] у проведенні реєстраційних дій, мотивуючи тим, що згідно пошуків, проведених державним реєстратором у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказаний кооператив не зареєстровано, а отже дана організація не зареєстрована належним чином як юридична особа і не має правоздатності, тобто їй відмовлено в оформленні права власності на виплачену кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з неможливістю отримати документи, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст. 392 ЦК України 2003 року власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс України 1963 року. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 182 ЦК України 2003 року право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України 2003 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення ст. 328 ЦК України 2003 року передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 128 ЦК УРСР 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані норми дублюються у ч. 3 ст. 384 ЦК України у редакції 2003 року, приписами якої встановлено, що в разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. У п.п. 69, 71 листа Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» роз`яснено, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст.15 Закону «Про власність» набувають права власності на квартиру. З п.5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. За п.п.«а» п.4.1 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, передбачалось, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески. На підставі п.п.«а» п.4.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески. Згідно з п.п.«а» п.6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (назва із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції України від 17.02.2010 року, від 28.07.2010 року), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески. При цьому п.6.2 вказаного Тимчасового положення було передбачено, що підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити Бюро технічної інвентаризації. Як роз`яснено в п.6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Виходячи з вище перелічених норм, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності позивачем на спірну кооперативну квартиру законодавством не було передбачено обов`язкової державної реєстрація прав на неї. При цьому суд зазначає, що зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року. Відповідно до ст.391 ЦК України у редакції 2003 року власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.392 ЦК України у редакції 2003 року власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз`яснено у п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК 2003 року власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача існують перешкоди в частині розпорядження нею належною їй власністю, що зумовлюється відсутністю механізмів проведення державної реєстрації правомірно набутого нею права власності на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність правовстановлюючого документа на кооперативну квартиру. З огляду на вищевикладене в сукупності, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний нею спосіб, а позовні вимоги задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спірну кооперативну квартиру.

Outcome: approved