Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 липня 2021 року між АТ «Альфа Банк» (на даний час АТ «Сенс Банк») і [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631739036, за умовами якої банк надав відповідачу кредит зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, її заборгованість становить 119\~043,12 грн, з яких: 56\~425,23 грн прострочене тіло кредиту, 11\~675,93 грн відсотки за користування кредитом, 48\~861,57 грн тіло кредиту, 2\~080,39 грн овердрафт (несанкціонована заборгованість). Враховуючи вказані обставини, позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 119\~043,12 грн разом із понесеними судовими витратами. Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надала. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2021 року між АТ «Альфа Банк» (на даний час АТ «Сенс Банк») і [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631739036, за умовами якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 73 200,00 грн, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 35,99% річних. Вказана угода підписана електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора 4684 (а.с. 7-11). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, її заборгованість станом на 20 квітня 2023 року, згідно розрахунку позивача, становить 119\~043,12 грн (а.с. 12-14, 18). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. 25 лютого 2025 року АТ «Сенс Банк» направило відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 631739036 від 27 липня 2021 року, а саме не пізніше 35 календарних днів з дня отримання письмової вимоги Банку усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, а у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії у розмірі 107\~367,19 грн (а.с. 15). Проте, як убачається із позовної заяви вказана вимога відповідачем була проігнорована. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 119 043 гривень 12 копійок. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved