Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач\~ ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою поданою через «електронний суд» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 17 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідач уклали договір № 89588, згідно з умовами якого перший транш надається позичальнику в сумі 17\~648, 00 грн не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника згідно з п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240 % річних. Загальний строк кредитування за цим договором складає 168 днів. 28.01.2025 укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія» Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 89588. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 89588. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 89588 від 17.11.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, становить 20\~040, 71 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~ 14\~790, 47 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~4\~850, 24 грн, заборгованість за комісією\~400, 00 грн., а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. 02 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08 квітня 2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що останній проходить службу у військовій частині [NUMBER] ( [INFO] з місцем дислокації [ADDRESS] ). 30 квітня 2025 на адресу суду від позивача ТОВ «Факторинг партнерс» надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у якій просить відмовити у задоволенні вище зазначеного клопотання. 30 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 10 червня 2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності, в обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що строк позовної давності, який становить 3 роки, починається з 18.11.2021, а позов до суду подано 31.03.2025, відповідно спливла позовна давність. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено сторною у спорі є підставою для відмови у позові. 20 червня 2025 на адресу суду від позивача ТОВ «Факторинг партнерс» надійшли заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, у якій позивач зазначає, що у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби, а в подальшому і ведення воєнного надзвичайного стану строки позовної даності були продовжені, що передбачено «Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України», а тому просить відмовити у задоволенні заяви про застосування строку давності у повному обсязі. 27 серпня 2025 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», адвоката Ліпкевича І.В., надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, підтримує позовні вимоги та просить задовольнити їх в повному обсязі. У судове засідання, відповідач [PERSON] , не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 89588, який підписаний відповідачем власноручним підписом (а.с. 26-27). Крім цього, відповідачем власноручним підписом підписано заяву на видачу кредиту № 100330324 від 17.11.2021 (а.с. 43), згідно з якою [PERSON] просив ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» на підставі договору встановити ліміт кредитної лінії в сумі 73\~204, 00 грн та видати йому перший транш кредиту в розмірі 17\~648, 00 грн під час її підписання на умовах, вказаних в п. 5 цієї Заяви та Кредитного договору. За умовами договору типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 73\~204, 00 грн (п. 2.1 договору). Перший транш в сумі 17648, 00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 15 000, 80 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2 647,20 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованої згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.2 договору). Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240,00% річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00% річних (п. 2.3 договору). Знижений тариф комісії за утримання та обслуговування першого траншу складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100 грн. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200 грн (п. 2.4 договору). Комісія за надання першого траншу складає 2 647,20 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2 цієї індивідуальної частини (п. 2.5 договору). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 1098 дні (п. 2.6 договору). Строк, на який надається перший транш, складає 168 дні (п. 2.6.1 договору). Загальні витрати за першим траншем складають 12\~283, 36 грн (п. 2.7.1. договору). Вищезазначені умови укладеного договору передбачені також паспортом споживчого кредиту (а.с. 41-42). Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000, 80 гривень на рахунок № [NUMBER] . Ця обставина підтверджується платіжним дорученням № CRD_355332 від 17.11.2021 (а.с. 72). Суд вважає доведеним факт укладення договору про споживчий кредит № 89588 та виконання ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 17\~648, 00 грн. Щодо переходу права вимоги: Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1\~ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 28.01.2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 28012025, згідно з умовами якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 9-13). Згідно з п. 7.1 зазначеного договору факторингу за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор протягом 3 (трьох) робочих днів від дати підписання цього Договору сплачує Клієнту плату в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 2 047 654,81 грн. При цьому оплата Прав Вимоги, які підлягають відступленню згідно цього Договору, щодо кожного окремого Боржника, визначається згідно з Додатком №1 до даного Договору. Відповідно до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 реєстру боржників від 28.01.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги до [PERSON] за договором № 89588 від 17.11.2021 на загальну суму 20\~040, 71 грн, з яких 14 790, 47 грн заборгованість по тілу кредиту, 4\~850, 24 грн залишок заборгованості по процентам, та 400 грн залишок заборгованості по комісії. Враховуючи зазначене вище, з урахуванням обставин та підтверджуючих ці обставини документів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 14\~790, 47 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~4\~850, 24 грн, заборгованість за комісією\~400, 00 грн, що разом становить 20\~040, 71 грн. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пропуск строку позовної давності. Відповідно до ч. 1ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною другою статті 264\~ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч. 3 ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Цивільного кодексу\~України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року та діяв до 30.06.2023 року. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану»\~доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в якому пунктом 19 визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,362,559,681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Окрім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, тобто з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні. Враховуючи, що ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось з вказаним позовом 31.03.2025 року, тобто підчас дії воєнного стану в Україні, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України в межах позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо розподілу судових витрат: Задовольняючи позов повністю, суд відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору. Крім того,\~статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ "Факторинг Партнерс" та адвокатським об`днанням "Лігал Асістанс"; прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 712 від 01.02.2025 та витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 01.02.2025, згідно з якими АО "Лігал Асістанс" надало правову допомогу ТОВ "Факторинг Партнерс" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 89588 на загальну суму 9000 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги те, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, тобто, надання правничої допомоги ТОВ "Факторинг Партнерс" адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" у даній справі зводилося до складання позовної заяви. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved