Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

представник ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - адвокат Усенко М.І. через систему «Електронний суд» 26.05.2025 подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 20 188, 00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000, 00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.05.2024 між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений кредитний договір № 34851-05/2024, згідно з умовами якого відповідач отримала 4 900,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. ТОВ «Стар Файненс Груп» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 24.09.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 24092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 34851-05/2024 від 30.05.2024. Відтак відповідач перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 26.05.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою суду від 30.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. 11.06.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 25.06.2025 отримано відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 30.06.2025 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, на адресу суду подала заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 34851-05/2024 /а.с.18-29/. Згідно п. 1.1. Договору товариство зобов`язалось на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.2. договору, надати клієнту грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.1. договору (далі кредит), а клієнт зобов`язався повернути товариству кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.1. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4900.00 грн.. Відповідно до 1.2 кредит надається загальним строком на 120 днів з 30.05.2024. дата погашення кредиту 26.09.2024. Згідно п 1.4 за користування кредитом Товариством нараховується проценти, що є платою за користуванням кредиту. Тип процентної ставки-фіксована. Денна процента ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в 1.2 договору, тобто 120 днів починаючи від 30.05.2024. Відповідно п.1.4.2. клієнт має право до 28.06.2024 сплатити перший платіж відповідно до Графіку платежу з урахуванням знижки. Згідно п 1.6 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-2731 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно п. 5.3. Договору у разі прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежу, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу. Відповідно п. 5.3.1. у випадку прострочення клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу. Договір про надання фінансового кредиту та додатки до нього укладено між позивачем та відповідачем в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.7.6 договору підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на веб-сайті Товариства. Сторонами погоджено та підписано графік платежів (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною договору, згідно якого позичальник здійснює повернення суми позики та сплачує проценти за позикою відповідно до даного графіку /а.с.31/. Позивач виконав зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу, що підтверджується копією довідки IPAY вих. №3426_250328153848 від 28.03.2025 та копією квитанції IPAY за сплату №411338149 від 30.05.2024 /а.с.43-44/. 24.09.2024 було укладено договір факторингу № 24092024 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №34851-05/2024 від 30.05.2024, відтак, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до відповідача за договором № №34851-05/2024 від 30.05.2024 /а.с. 45-55/. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 20188,00 грн., з яких: 4900,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8673, 00грн. - сума заборгованості за відсотками, 6615,00 грн. сума заборгованості по штрафам /а.с. 57/. 14.05.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало на адресу відповідачки [PERSON] досудову вимогу, згідно якої пред`явлено вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, однак відповідачка ніяких дій для виконання зобов`язання не вчинила /а.с. 60/. Відтак, відповідач перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» має невиконані зобов`язання, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відтак в ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін була відповідачка [PERSON] , згідно якого остання отримала грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Первісним кредитором зобов`язання згідно укладеного договору були виконані, що підтверджується долученими письмовими доказами. Однак, в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді відповідачка [PERSON] , зобов`язання перед кредитодавцем виконала, перерахувала у повному обсязі кошти чи виконала інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, підписавши кредитний договір, відповідачка [PERSON] зобов`язалася не тільки повернути кредит, але й сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконав своєчасно і повністю, надававши споживачу кредит в повному обсязі, відповідачка [PERSON] у свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачкою [PERSON] не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачкою не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачкою не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то вона є такою, що зобов`язання за вказаним договором не виконала. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідачки [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», то позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн суд зазначає наступне. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено Договір про надання правової допомоги № 0103 /а.с. 64/. На підставі вище вказаного договору 01.03.2024 було видано ордер серії ВС № 1266140 на надання правничої допомоги /а.с. 69/. Відповідно до замовлення до договору про надання правової допомоги від 01.03.2024 загальна вартість наданих послуг становить 7 000,00грн. /а.с.65/. 25.04.2025 адвокатським об`єднанням «Апологет» було представлено рахунок на оплату по замовленню згідно договору про надання правової допомоги від 01.03.2024 на суму 7 000,00 грн. /а.с. 67/. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), посилання відповідача на співрозмірність заявленої суми витрат, враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 7 000 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved