Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

В липні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Однак після звернення позивачем до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 серпн 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Скориківської сільської ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Скориківська сільська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії актового запису про народження сформованого за допомогою вебпорталу «Дія», [PERSON] народився [INFO] в с. Лозівка Підволочиського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . З копії довідки №192 від 30 вересня 2021 року, виданої виконкомом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (померла [INFO] ) разом з нею були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . З листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. №25/02-14 від 04 червня 2025 року, вбачається, що [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , а саме житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також нотаріусом встановлено, що 29 вересня 2021 року ним заведена спадкова справа №139/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори подали діти померлої [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, тому вважається таким що прийняв її. Крім того нотаріусом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. В подальшому нотаріусом з`ясовано що правові документи, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на вказаний житловий будинок відсутні, а право власності не зареєстроване. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не можлива. У зв`язку із наведеним позивачу запропоновано звернутись до суду. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 28 листопада 2021 року, виданих приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчуком О.І. підтверджується факт прийняття [PERSON] , [INFO] спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки №47 виданої виконкомом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Згідно погосподарської книги житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований на за адресою: [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно копії виписки з погосподарської книги №68 від 18 липня 2025 року, житловий будинок по [ADDRESS] , номер об`єкта ПГО 12-0142-01 в погосподарській книзі №1 відкритий на [PERSON] . Згідно інформації БТІ Підволочиського району №176 від 30 травня 2025 року, будинок, загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «Підстава виникнення права власності» зазначено «право власності не зареєстровано». Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №177 від 30 травня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «підстава виникнення права власності» вказано «право власності не зареєстровано». З технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 45,5 кв.м, з них: житлова 36,9 кв.м., допоміжна 8,6 кв.м. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв, також звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчука О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , однак у видачі такого свідоцтва, йому було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач отримати не може, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Оскільки [PERSON] за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом позбавлений можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved