Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] звернувся у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 10 червня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики № 4422527 (далі Договір позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 10000 грн на строк 29 днів, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальниці із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальниці, а позичальниця зобов`язується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достраково, та сплатити позикодавцеві проценти від суми позики. ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальниці грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальниці № [NUMBER] , яку остання вказала при оформленні позики. Відповідачка у свою чергу не виконала взяті на себе зобов`язання, чим допустила істотні порушення умов договору. 27 грудня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (нині ТОВ "Свеа Фінанс") уклали договір факторингу № 01.02-92/23, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-92/23, заборгованість [PERSON] за Договором позики станом на дату відступлення склала 34924 грн, з яких: 10000 грн заборгованість за основним боргом; 24924 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 04 травня 2023 року між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 1012164 (далі Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Слон Кредит" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальниці грошові кошти в сумі 10000 грн, шляхом їх перерахування на банківську картку позичальниці [NUMBER] , на строк 360 днів зі сплатою відсотків згідно з п. 1.5 Кредитного договору. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед ТОВ "Слон Кредит" відповідачка здійснювала часткові оплати у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, чим вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору. У подальшому відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Кредитного договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих у строк користування кредитом, у повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24 липня 2024 року між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" уклали договір факторингу № 2407-24, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Кредитним договормо. Відповідно до Додатку 1 до договору факторингу № 2407-24, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором станом на дату відступлення склала 75073 грн, з яких: 10000 грн заборгованість за основним боргом; 65073 грн заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за Договором позики у розмірі 34924 грн, за Кредитним договором у розмірі 75073 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професій правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Ухвалою суду від 29.07.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року, надано відповідачці строк для подання відзиву. Представник позивача 19 серпня 2025 року скерував на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом позову. Зокрема, у зв`язку з укладенням 14 серпня 2025 року додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 01.02-21/25 від 01.07.2025, згідно з яким правнича допомога за цим договором надається на безоплатній основі, просив не стягувати з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка, отримавши 01 серпня 2025 року ухвалу про відкриття провадження, відзив у встановлений судом строк не подала. Скерувала 28 серпня 2025 року клопотання, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсотках на загальну суму 89997 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що у період дії Договору позики та Кредитного договору вона мала статус військовослужбовця, у зв`язку з чим на неї поширювалися пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому уважає нараховану позивачем заборгованість по сплаті відсотків безпідставною. На підтвердження своїх доводів відповідачка долучила копію військового квитка та довідки військових частин, якими підтверджується проходження нею військової служби у період з 28 вересня 2018 року по день звернення до суду із даним клопотанням. Розгляд справи просила провести без її участі. Позов підлягає до часткового задоволення. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 10 червня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено Договір позики, який підписаний\~електронним підписом\~відповідачки шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора ctPwz4vjgb.За умовами Договору позики ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" надає [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень (п. 2.1 Договору позики) строком на 29 днів (п. 2.2 Договору позики) з базовою процентною ставкою за перший день користування позикою 21,47 % (п. 2.3 Договору позики), базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,5% (п. 2.4 Договору позики). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 Договору позики). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальнику в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п. 6 Договору позики). ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" на виконання умов Договору позики 10 червня 2023 року надало відповідачці позику в сумі 10000 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указану відповідачкою у її реквізитах у Договорі позики, що підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" № КД-0000011872/ТНПП від 20.02.2025. Згідно з розрахунком ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відповідачка свої зобов`язання за Договором позики не виконала, грошових коштів на повернення позики не вносила, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 34924 грн 00 коп, з яких: 10000 грн тіло кредиту; 24924 грн відсотки за користування позикою. Між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" 27 грудня 2023 року укладено договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за грошові кошти відступає ТОВ "Росвен Інвест Україна" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №\~01.02-92/23 від 27.12.2023 ТОВ "Росвен\~Інвест Україна" набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором позики в сумі 34924 грн, з яких 10000 грн сума заборгованості за тілом; 24924 грн сума заборгованості за процентами. Рішенням Свеа Економі Кіпр Лімітед єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест Україна" № 1 від 25.03.2024 змінено назву ТОВ "Росвен Інвест Україна" на ТОВ "Свеа Фінанс". Відповідачка розмір заборгованості за Договором позики, а саме за сумою позики та відсотками не спростувала, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надала. Крім того, 04 травня 2023 року між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] було укладено Кредитний договір, який підписаний\~електронним підписом\~відповідачки шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора К011.За умовами Кредитного договору ТОВ "Слон Кредит" надає [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень (п. 1.3 Кредитного оговору) строком на 360 днів (п. 1.4 Кредитного договору) з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 Кредитного договору). Знижена процентна ставка 0,010% в день та застосовується, якщо споживач до 03.06.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2 Кредитного договору). ТОВ "Слон Кредит" на виконання умов Кредитного договору 04 травня 2023 року надало відповідачці кредит у розмірі 10000 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , реквізити якої зазначено у Кредитному договорі, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2646_240813171554 від 13.08.2024. Між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Свеа Фінанс" 24 липня 2024 року укладено договір факторингу № 2407-24, відповідно до умов якого ТОВ "Слон Кредит" за грошові кошти відступає ТОВ "Свеа Фінанс" права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №\~2407-24 від 24.07.2024 ТОВ "Свеа\~Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором в сумі 75073 грн, з яких 10000 грн сума заборгованості за тілом; 65073 грн сума нарахованих процентів. Відповідно до наведеного позивачем розрахунку за Кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання перед первісним кредитором та позивачем, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 75073 грн, з яких: 10000 грн тіло кредиту; 65073 грн відсотки за користування кредитом. Відповідачка розмір заборгованості за Кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом не спростувала, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надала. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Договору позики та Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки у поданому нею клопотанні про те, що вона звільнена від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом, оскільки вона, як військовослужбовець, в особливий період має сплачувати лише основну суму боргу за кредитом. Так, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. На підтвердження наявності пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", відповідачка надала суду копію її військового квитка та довідки в/ч [NUMBER] від 22.08.2025, в/ч [NUMBER] від 20.05.2024, якими підтверджується проходження нею військової служби за контрактом у період з 28 вересня 2018 року по дату видачі указаних довідок, однак не надала доказів, які свідчать про проходження нею військової служби за призовом в особливий період (період мобілізації) або про її участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (із зазначенням періодів). Надані відповідачкою документи не підтверджують наявність у неї статусу військовослужбовця, призваного (мобілізованого) на військову службу (оскільки вона проходить таку за контрактом), чи статусу учасника бойових дій, а тому не надають їй пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Разом з цим, вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця, що проходить військову службу за контрактом без підтвердження його участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19. Ураховуючи викладене,\~надаючи оцінки\~наданим у\~справі доказам\~у їх\~сукупності,\~встановивши укладення\~між сторонами\~Кредитного договору, факт отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 10000 грн, правові підстави нарахування кредитодавцем відсотків протягом 360 днів у розмірі 65103 грн, з яких відповідачкою сплачено лише 30 грн, у зв`язку з неповерненням відповідачкою суми кредиту, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у цій частин та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 75073 грн. Водночас суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за Договором позики в частині нарахування заборгованості за відсотками з таких підстав. Так, порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України установлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З наданого представником позивача розрахунку установлено, що за період поза межами строку позики, первісний позикодавець продовжував нараховувати саме проценти за "користування позикою". Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось. Пунктом 2 Договору позики чітко встановлений строк дії договору 29 днів, у період з 10.06.2023 до 09.07.2023. Пролонгація строку договору передбачена п. 6 Договору позики, однак позивач будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачка зверталася до первісного кредитора через особистий електронний кабінет та що між сторонами укладалася додаткова угода до матеріалів справи не додав. Також пролонгація Договору позики не могла відбутися на підставі п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме з цими Правилами ознайомилася [PERSON] перед укладенням Договору позики. Роздруківка із сайту первісного позикодавця належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила надання грошових коштів у позику, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/1480/17-ц, яку ухвалено з приводу подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, Велика Палата Верховного Суду погоджується, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, нарахування первісним кредитором відсотків за користування позикою поза межами строку дії договору є безпідставним, тому проценти за користування позикою за Договором позики повинні нараховуватися впродовж 29 днів, а саме 10 червня 2023 року за ставкою 21.47%, з 11.06.2023 до 09.06.2026 включно за ставкою 2,5%. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору позики становить 9147 грн: (10000/100х21,47х1) + (10000/100х2,5х28). За наведених обставин з [PERSON] на користь ТОВ "Свеа Фінанс" підлягає стягненню заборгованість за Договором позики в розмірі 19147 грн, з яких: 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9147 грн заборгованість за відсотками. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2074 грн 95 коп. (94220/109997*2422,40). З огляду на заявлене 19 серпня 2025 року представником позивача клопотання про зменшення позовних вимог, суд не стягує з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу.

Outcome: partial