Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.09.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у позику №5506070924. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 5 000,00грн. строком на 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.02.2025 у нього виникла заборгованість у розмірі 13 250,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 8 250,00грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість судовим рішенням. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позову просив суд про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. При цьому, суд відкладав судовий розгляд 09.05.2025 та роз`яснював відповідачу право подати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.06.2025 року було задоволено клопотання ТОВ «Іннова Фінанс» про витребування доказів та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо належності банківської картки [PERSON] , а також відомості про надходження на рахунок грошових коштів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.09.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5506070924 (а.с. 14-24). У конкретному випадку укладення договору відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями. Позичальник [PERSON] на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписав індивідуальну частину Договору електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «4996», отриманим на електронну пошту [INFO] (а.с.24). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. У розділі 2 Договору про надання грошових коштів у позику № 5506070924 передбачені такі умови: сума кредиту складає 5 000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, процента ставка - 1% в день; порядок повернення: 12 платежів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів ( згідно з графіком у договорі) з поверненням суми кредиту в кінці строку дії договору. ТОВ «Іннова Фінанс» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Факт зарахування кредитних коштів 23.09.2024 о 17.11 год. на суму 5 000 грн. доводиться довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19.02.2025 року. 23.09.2024р. було здійснено переказ на карту отримувача: маска картки [NUMBER] , номер транзакції № [NUMBER] (а.с.27). Також факт зарахування коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 10.08.2025 року з інформацією щодо належності банківської картки [PERSON] , а також відомостями про надходження на рахунок відповідачки 23.09.2024 грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. В той же час, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальникапроцентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України». За умовами договору №5506070924 від 23.09.2024 кредитні кошти надавалися до року (п.2.5 договору). Розрахунок заборгованості за кредитним договором складено станом на 07.02.2025 (а.с.45). Вбачається, що відсотки кредитор нараховував за період з 23.09.2024 по 07.02.2025р., тобто в межах дії договору. Згідно з розрахунком позивача кредитна заборгованість відповідача станом на 07.02.2025 складає 13 250,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. - тіло кредиту, 8 250,00 грн. - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами в межах строку дії договору відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 13 250,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн. - тіло кредиту, 8 250,00 грн. - заборгованість по процентах, які підлягають стягненню судовим рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 13 250,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved