Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 2213471123 від 23.11.2023 року в сумі 101 910 грн 90 коп та понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 2213471123 в електронному форматі у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 7000 грн шляхом перерахунку на його банківську картку на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики - 15 днів; дата надання позики\~23.11.2023 року; мета отримання кредиту для власних потреб, стандартна ставка процентна становить 2, 5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 101 910 грн 90 коп, що складається з: 7000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 94 910 грн 90 коп.\~заборгованість за процентами (7000*2.5%*531 ) де 7000 гривень тіло кредиту, 2, 5% - відсоткова ставка 531 кількість днів прострочки, проценти нараховувалися по 07.05.2025 року . У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та витрати на сплату судового збору. Ухвалою суду від 24.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом. Представник позивача, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України\~шляхом оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.11.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір про надання грошових коштів у позику № 2213471123 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Дата повернення позики 08.12.2023 року. Кредит надано у сумі 7000 гривень. Дисконтна процентна ставка 1, 99% на день; процентна ставка базова 2, 99 %, строк кредиту 15 днів (а.с. 11-16). Договір був підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 24). У відповідності до квитанції до платіжної інструкції № 19684-1354-72915895 на платіжну картку відповідача було успішно перераховані кошти в сумі 7000 грн 00 коп. ІД операції - 1328735146 (а.с. 38 ). Як вбачається проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 2213471123 від 23.11.2023 року заборгованість відповідача складає 101 910 грн 90 коп, з яких: 7000 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 94 910 грн 90 коп.\~заборгованість за процентами (7000*2.5%*531 ) де 7000 гривень тіло кредиту, 2, 5% - відсоткова ставка 531 кількість днів прострочки, проценти нараховувалися по 07.05.2025 року (а.с. 41-46). За правилами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Приписами ч. 1ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із положеннями ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк позики (строк дії договору) - 15 днів. Дата повернення позики 08 грудня 2023 року. При цьому, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 07 травня 2025 року за ставкою 2,5 відсотка. Враховуючи, що договором надання грошових коштів у позику № 2213471123 від 23 листопада 2023 року визначений строк його дії, який становить 15 днів, саме протягом цього строку позивач ТОВ «Іннова Фінанс» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.1.5 цього договору, становлять 2,99%. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, розділ 3, Пролонгація строку позики, пунктом 4.1 передбачено, що саме позичальник має право продовжити строк (пролонгації) користування позикою. У випадку ініціювання Позичальником пролонгації, останній сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються в Особистому кабінеті позичальника. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ініціював пролонгацію договору користування позикою, а також що між сторонами було укладено Додаткові угоди. Таким чином, твердження позивача про необхідність нарахування процентів за користування кредитом по день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтуються на нормі закону та умовах укладеного між сторонами договору. Суд зауважує, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту після прострочення виконання грошового зобов`язання нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором (частина друга статті 625 ЦК України). Виходячи із суми позики у розмірі 7 000 грн, узгодженої сторонами процентної ставки у розмірі 2,99% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 15 днів, заборгованість відповідача по відсоткам за договором надання грошових коштів у позику №850640723 від 03 липня 2023 року становить 8 970 грн. (7000 грн. х 2,99%/100% = 209,30 грн сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами, 209,3 грн х 15 (строк дії договору) = 3139,50 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику в обумовлені договором строки, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000 грн та 3139,50 грн заборгованості за процентами. При подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги задоволені частково, на 9,95 %. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) судовий збір у розмірі 241,00 грн., який сплачений при подачі позову.

Outcome: partial