Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24 липня 2025 року цивільний позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»\~заборгованість за\~Заявою -\~договором №\~002/11844934-SP\~від 30\~вересня 2021\~у розмірі\~57044\~(п`ятдесят\~сім тисяч\~сорок чотири)\~грн 03\~коп,\~а також\~понесені позивачем\~судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1454 (одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири) грн 89 коп. 30 липня 2025 року представник відповідача Сумцов Є.С. подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у розмірі 7000,00 грн понесених [PERSON] на отримання професійної правничої допомоги, які пов`язані з розглядом справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (статті 133 ЦПК України). За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України). Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду. Враховуючи те, що представником відповідача надано документи, які підтверджують витрати надані суду, у визначений законом строк, після прийняття рішення у справі, суд вважає, що стороною позивача дотримано вимог частини 8 статті 141 ЦПК України, відтак, наявні підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та(або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник відповідача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги № б/н від 30 червня 2025; додаток до договору про надання правничої допомоги № 1 від 30 червня; квитанція на суму 7000 грн (а.с. 183-186). Указані докази підтверджують факт понесення відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 7000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником відповідача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи представника позивача щодо необґрунтованості таких витрат, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки крім складання додаткових пояснень у справі представник відповідача не перебував у судових засіданнях, оскільки надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Крім того, результатом розгляду справи стало часткове задоволення позовних вимог. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених представником позивача заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача [PERSON] до суми 3000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Відтак заявлені представником відповідача вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial