Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

[PERSON] 09.06.2025 звернувся до суду з позовом до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,4306 га, яка розташована на території Рахнополівської сільської ради Вінницького району (раніше Тиврівського району) Вінницької області. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишився він. Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до Тиврівської державної нотаріальної контори із питанням, щодо оформлення спадщини, однак отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Строк він пропустив з поважної причини, оскільки він не знав про існування заповіту на його ім`я, оскільки не є родичем померлої. Просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на два місяці. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Крім того, витребувано із Тиврівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 14.07.2025 до суду надійшла витребувана копія спадкової справи. 19.08.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Представник відповідача Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без представника Тиврівської селищної ради, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд установив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4), яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою виданою Новоміським старостинським округом Тиврівської селищної ради від 24.03.2025 № 43 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,4306 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рахнополівської сільської ради Вінницького (колишнього Тиврівського) району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 145322 виданого Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області 30.09.2004 (а.с.8). За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті зробила таке розпорядження: усе її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] (а.с.5). Відповідно до витребуваної судом спадкової справи № 41-2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 30-39) до Тиврівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 03.03.2012 звернулася [PERSON] , яка є племінницею спадкодавця - [PERSON] (а.с. 31), яка зазначила, що інші спадкоємці відсутні. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.03.2012 № 29795337 наявний чинний заповіт [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 37246575, номер в реєстрі нотаріальних дій 18, посвідчений 06.09.2005 Рахно-Полівським сільським головою Шведюком В.Б. (а.с. 37 зворот, 38). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.03.2012 № 29795342 інформація щодо [PERSON] , дата смерті [INFO] , відсутня (а.с.38 зворот). Про існування заповіту позивач не знав, оскільки не є родичем померлої та постійно проживав за кордоном. Позивач, маючи намір оформити належним чином свої спадкові права звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії Тиврівської державної нотаріальної контори, відповідно до якої йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що стверджується постановою нотаріуса № 357/02-31 від 29.05.2025 (а.с.7). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 01.01.2004. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач про існування заповіту обізнаний не був, не є родичем спадкодавця, постійно мешкав за кордоном, а тому суд вважає, що необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи те, що спір у даній справі виник не з вини відповідача, відповідач залучений до участі в справі в силу вимог закону, вважає за доцільне судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved