Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

25.06.2025 до Оратівського районного суду Вінницької області з Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (цивільна справа № 131/860/25). Позов мотивовано тим, що [INFO] в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області померла мати позивачів [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельних ділянок площею 3,1705 га (кадастровий номер 0523182200:02:002:0036) та 3,1708 га (кадастровий номер 0523182200:02:002:0037) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. 10.10.2018 [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалось, і все те, що буде їй належати надень її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Однак про наявність заповіту саме на усіх позивачів останні довідались у травні 2025 року, коли при сімейній зустрічі стали обговорювати питання спадщини, так як кожен із позивачів вважав, що покійна мати зробила заповіт не на усіх, а на когось одного, а тому позивачі не зверталися до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Пізніше заповіт був знайдений у будинку [PERSON] , у старих фотокартках. В подальшому, листом приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Манус В.В. № 87/01-16 від 22.05.2025 позивачам було роз`яснено про неможливість оформлення спадщини після померлої [PERSON] , оскільки позивачами пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, тому нотаріусом було рекомендовано позивачам звернутися до суду. За вказаних обставин, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 14.07.2025 відкрито провадження у справі № 131/860/25 та призначено підготовче судове засідання на 12.08.2025, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. інформацію щодо того, чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Підготовче судове засідання, призначене на 12.08.2025, не відбулось та було відкладено на 02.09.2025, у зв`язку з відпусткою судді. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи № 131/860/25, в підготовче судове засідання 02.09.2025 не з`явилися, повноважного представника до суду не направили. Натомість, 02.09.2025 до суду надійшли відповідні заяви позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 02.09.2025 про розгляд справи № 131/860/25 без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, 02.09.2025 в судове засідання не з`явилася, повноважного представника не направила. При цьому, 05.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Оратівської селищної ради від 05.08.2025 про розгляд справи № 131/860/25 без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. Як убачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Розглянувши подані документи і матеріали справи № 131/860/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач 1 [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Як убачається зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00051357374, сформованого 22.05.2025, 03.11.1975 виконавчим комітетом Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області було складено актовий запис № 18 про шлюб. У графі «Відомості про чоловіка» зазначено [PERSON] , у графі «Відомості про дружину» зазначено [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Також відповідно до інформації, що міститься у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00051357374, сформованого 22.05.2025, а також у свідоцтві про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано про що 11.11.1986 Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було складено актовий запис № 344. Як убачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02.04.1987 Оратівським райвідділом ЗАГС Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.04.1987, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04.04.1987 зроблено відповідний запис за № 8. Після реєстрації одруження присвоєно дружині прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач 2 [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Як убачається зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00051339353, сформованого 21.05.2025, 10.02.1984 виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області було складено актовий запис № 3 про шлюб. У графі «Відомості про чоловіка» зазначено [PERSON] , у графі «Відомості про дружину» зазначено [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач 3 [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.11.2024 Іллінецьким відділом державної реєстраціїї актів у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, про що 04.11.2024 складено відповідний актовий запис № 323. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 213327, виданого 20 грудня 2004 року Оратівською райдержадміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1705 га, яка розташована на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0523182200:02:002:0036. Також згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 213326, виданого 20 грудня 2004 року Оратівською райдержадміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 68, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1708 га, яка розташована на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0523182200:02:002:0037. Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого 10.10.2018 секретарем Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Глімбоцькою Л.Й. та зареєстрованого в реєстрі за № 32, [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях Згідно довідки № 1320/08.01-10, виданої 21.05.2025 Оратівською селищною радою Вінницького району Вінницької області, відповідно до реєстру територіальної громади померла [PERSON] , яка на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою був зареєстрованй [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81932282 від 21.07.2025, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Як убачається із листа приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Манус В.В. № 87/01-16 від 22.05.2025, у зв`язку з тим, що позивачами пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщинии, нотаріусом було рекомендовано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст. 1217 ЦК України). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до частин 1-2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. За змістом частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України). Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Згідно диспозиції вказаної норми закону, у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як установлено судом та стверджують позивачі у позові, вони не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки їм не було відомо про існування заповіту померлої матері на користь усіх їх трьох, оскільки вважали, що мати заповіла майно на користь когось одного. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Отже, досліджуюючи матеріали справи № 131/860/25, в контексті системного аналізу чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та у співвідношенні із наданими позивачами доказами на обґрунтування заявлених позовних вимог, враховуючи невеликий проміжок часу (26 днів), який було пропущено позивачами для подачі заяви про прийняття спадщини, суд доходить висновку про доведеність позивачами поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , оскільки позивачі не були обізнані про існування заповіту, складеного спадкодавцем на їх ім`я, а також окремо проживали від померлої матері, що призвело до неможливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у передбачений ст.\~1270\~ЦК України строк. За вказаних фактичних обставин справи № 131/860/25, оцінючи надані позивачами докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та той факт, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (інших спадкоємців, які прийняли спадщину, ні судом, ні нотаріусом не встановлено), суд доходить переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved