Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про розірвання договору купівлі-продажу (приватизації) та повернення майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вивченням матеріалів кримінального провадження №42024152040000008 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України Вознесенською окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» [PERSON] в частині невиконання умов договору купівлі-продажу (приватизації) об`єкта державної власності від 11.09.2019 щодо знищення об`єкта асфальто-бетонного заводу, загальною площею 1257,5 кв.м., що розташований за адресою: Промисловий майданчик, 8, місто Южноукраїнськ, Миколаївська область. Встановлено, що РВ ФДМ по Одеській та Миколаївській областях 22.07.2019 проведено аукціон, за результатами якого між РВ та [PERSON] 11.09.2019 укладено договір купівлі-продажу (приватизації) об`єкта державної власності проданого на електронному аукціоні асфальто- бетонного заводу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1257,5 кв.м., у складі: Апд підвал, А-1н насосна з приміщення для підігріву бітуму 38,7 кв.м., Б-1н сховище бітуму (ямного типу) 287,3 кв.м., б-1 навіс з прийомним пристроєм 108,9 кв.м., В-1 навіс для зберігання сипучих матеріалів 815,6 кв.м., ж господарська побудова 3,5 кв.м., д туалет 3,5 кв.м., № 10, 11 підпірна стінка, №12 пандус, № 14, 16 огорожа, №22 опори паропроводу та бітумопроводу, №23 шлагбаум, № I-V, VII, VIII замощення. Відповідно до акту приймання-передачі проданого майна від 20.09.2019 РВ передано [PERSON] асфальто-бетонний завод, загальною площею 1257,5 кв.м., що перебуває на балансі ДП «НАЕК «Енергоатом» по ВП «Южно-Українська АЕС», розташований за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, Промисловий майданчик, 8, вартістю 73911,67 грн. Згідно з п. 5.3 Договору об`єкт приватизації мав бути розібраний у строк не пізніше 20.09.2021. Відповідно до акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта державної власності асфальто-бетонного заводу від 17.11.2021, проведеного головним спеціалістом відділу приватизації Управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області РВ, умови зазначеного договору щодо здійснення розбору об`єкта приватизації та приведення земельної ділянки, на якій він розташований, в придатний для використання стан не виконано. Про проведення вказаної перевірки РВ листами від 09.07.2021 № 01/487, від 12.10.2021 № 02/695 засобами поштового зв`язку завчасно повідомлено [PERSON] , однак останнім відповіді на повідомлення не надано та не взято участі у її проведенні. Листом від 18.11.2021 №02/834 акти РВ у двох примірниках надіслано до [PERSON] з проханням повернути підписаними та завіреними покупцем. Повторно акти поточної перевірки у двох примірниках РВ направлено покупцю листом від 21.12.2021 за № 02/980. Відповіді відповідач не надав. Також, комісією відділу управління майном ВП «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (балансоутримувачем) 12.01.2023 проведено обстеження об`єктів нерухомого майна, що приватизовані без земельних ділянок під розбирання, яким встановлено, що асфальто-бетонний завод, загальною площею 1257,5 кв.м., частково демонтовано, про що складено акт від 12.01.2023 за № АК.0033.05/01, який 17.01.2023 за №19/911 направлено до РВ. У ході досудового розслідування кримінального провадження від 25.01.2024 №42024152040000008 за ч.1 ст.190 КК України 07.02.2024 т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за участі прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури та інженера відділу управління майном філії «ВП «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», проведено огляд місця події, згідно якого завод на даний час представляє собою капітальну бетонну споруду, яка складається з естакади, залізничних колій, бетонних перекриттів, піднавісів, бетонного резервуару, цегляної будівлі, та не містить ознак демонтажу зазначених конструкцій. 03.04.2023 за № 11-003-01256 на адресу [PERSON] засобами поштового зв`язку направлено пропозицію про спонукання виконання умов договору купівлі-продажу (приватизації) об`єкту державної власності, проданого на електронному аукціоні, від 11.09.2019, відповідь на яку не отримано. Також, РВ 17.11.2023 за № 18-003-04683 на адресу [PERSON] засобами поштового зв`язку направлено пропозицію про розірвання договору купівлі-продажу (приватизації) об`єкту державної власності, проданого на електронному аукціоні від 11.09.2019, відповідь на яку не отримано. Таким чином, як зазначає прокурор, [PERSON] не демонтовано асфальто-бетонний завод та земельну ділянку не приведено у придатний для використання стан. Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить суд: -розірвати договір купівлі-продажу (приватизації) об`єкта державної власності асфальто-бетонного заводу, загальною площею 1257,5 квадратних метрів, що розташована за адресою: Промисловий майданчик, 8, місто Южноукраїнськ, Миколаївська область, укладений 11.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській області та [PERSON] ; -зобов`язати [PERSON] повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській області нерухоме майно асфальто-бетонного завод, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1257,5 квадратних метрів, у складі: Апд підвал, А-1н насосна з приміщення для підігріву бітуму 38,7 квадратних метрів, Б-1н сховище бітуму (ямного типу) 287,3 квадратних метрів, б-1 навіс з прийомним пристроєм 108,9 квадратних метрів, В-1 навіс для зберігання сипучих матеріалів 815,6 квадратних метрів, ж господарська побудова 3,5 квадратних метрів, д туалет 3,5 квадратних метрів, №10, 11 підпірна стінка, № 12 пандус, № 14, 16 огорожа, № 22 опори паропроводу та бітумопроводу, № 23 шлагбаум, № I-V, VII, VIII замощення; -стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позовної заяви. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26.09.2024 справу надіслано за підсудністю до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання на 27.11.2024. 14.11.2024 на адресу суд надійшли письмові пояснення представника третьої особи АТ «НАЕК «Енергоатом», в яких зазначено, що відповідно до наказу №248-п від 22.04.2019 РВ ФДМ України в Миколаївській області об`єкт малої приватизації Асфальто-бетонний завод був проданий через електронний аукціон 11.09.2019 [PERSON] (договір купівлі-продажу №1474 від 11.09.2019) та переданий йому за актом приймання-передачі проданого майна від 20.09.2019, під розбирання, без земельної ділянки, враховуючи обмеження, встановлені ЗУ «Про земельні енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Згідно умов вказаного договору купівлі-продажу №1474 від 11.09.2019, право власності на об`єкт купівлі-продажу переходить до покупця з моменту внесення відповідних відомостей до Реєстру речових прав. Станом на день надання даних пояснень відомості про перехід права власності на об`єкт нерухомості до Реєстру не внесено, право власності на об`єкт малої приватизації залишається за АТ «НАЕК «Енергоатом», у зв`язку з цим умови договору купівлі-продажу стосовно своєчасної реєстрації права власності [PERSON] порушено. Крім того, відповідно до даного договору, [PERSON] повинен був розібрати об`єкт приватизації та привести земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан протягом 2(двох) років з моменту підписання акту приймання-передачі, після чого провести державну реєстрацію знищення об`єкта. Акт приймання-передачі проданого майна підписаний 20.09.2019, дворічний строк закінчився 20.09.2021. Зазначає, що земельна ділянка, на якій розташовано асфальто-бетонний завод, не передбачає розташування на ній таких об`єктів нерухомості та є необхідною для використання АТ «НАЕК «Енергоатом» для цілей енергетики. На час розгляду даної справи керівництвом АТ «НАЕК «Енергоатом»» прийнято рішення про використання даної земельної ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування майбутніх енергетичних потужностей четвертого енергоблоку Південноукраїнського енергокомплексу, що допоможе у забезпеченні енергетичної незалежності країни та зміцненні енергетичної безпеки. 26.11.2024 від представника АТ «НАЕК «Енергоатом» надійшла заява про перенесення розгляду справи призначеної на 27.11.2025 на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника у відрядженні з метою представництва у іншому судовому засіданні. 27.11.2024 задоволено клопотання представника АТ «НАЕК «Енергоатом», підготовче судове засідання відкладено на 13.12.2024. У зв`язку з нез`явленням в судове засідання відповідача та відсутністю належних відомостей про повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, відкладено підготовче засідання на 30.12.2024. У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці з 26.12 по 22.01.2025, підготовче засідання перенесено на 31.01.2025. 30.01.2025 від представника АТ «НАЕК «Енергоатом» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати та надати суду додаткові докази по справі. Підготовче судове засідання 31.01.2025 було відкладено на 14.02.2025 за клопотанням представника третьої особи АТ «НАЕК «Енергоатом» та прокурора. Підготовче судове засідання, призначене на 31.01.2025 відкладено, за клопотанням представника АТ «НАЕК «Енергоатом», а також у зв`язку з нез`явленням в судове засідання представника позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, та відповідача [PERSON] на 14.02.2025. 14.02.2025 підготовче засідання відкладено на 06.03.2025 у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та відповідача Лєбєдєва А.Ч. 06.03.2025 в судовому засіданні прокурор повідомила суд про те, що за наявної у прокуратури інформації відповідач перебуває за межами кордону та повідомив про необхідність надання йому часу для підготовки відповідних процесуальних документів щодо предмету даного спору, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд даної справи. Підготовче судове засідання було відкладено на 01.04.2025. 01.04.2025 підготовче засідання відкладено на 17.04.2025 у зв`язку з повторним нез`явлення в судове засідання відповідача. 17.04.2025 від представника РВ ФДМ України по Одеській та Миколаївській областях надійшли додаткові письмові пояснення в яких зазначено, що 22.07.2019 Регіональне відділення провело електронний аукціон (UA-PS-2019-06-21-000072-1) з продажу об`єкта державної власності асфальтобетонного заводу загальною площею 1257,5 кв.м, розташованого за адресою: Промисловий майданчик, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область. Переможцем аукціону було визнано [PERSON] , що підтверджується протоколом аукціону від 22 липня 2019 року та наказом Регіонального відділення № 420-п від 30 липня 2019 року. 11 вересня 2019 року між Регіональним відділенням та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (приватизації) асфальтобетонного заводу. Договір передбачав зобов`язання покупця розібрати об`єкт і привести земельну ділянку до придатного для використання стану протягом двох років з моменту підписання акту приймання-передачі (тобто до 20 вересня 2021 року). Акт приймання-передачі було підписано 20 вересня 2019 року, згідно з яким асфальтобетонний завод передано [PERSON] . Вартість об`єкта у розмірі 73 911,67 грн (з урахуванням ПДВ) була повністю сплачена покупцем, що підтверджується платіжними дорученнями від 18 липня 2019 року та 12 вересня 2019 року. На теперішній час [PERSON] не виконав своїх зобов`язань щодо розбирання асфальтобетонного заводу та приведення земельної ділянки до придатного стану, що є порушенням пункту 5.3 договору. Це підтверджується актом перевірки від 17 листопада 2021 року та подальшими повідомленнями, надісланими Лебєдєву 9 липня 2021 року, 12 жовтня 2021 року, 18 листопада 2021 року, 3 квітня 2023 року та 17 листопада 2023 року, на які відповіді не отримано. Відповідно до пункт 10.3 договору прямо передбачено, що невиконання умов продажу об`єкта приватизації, зокрема зобов`язань покупця, є підставою для розірвання договору відповідно до законодавства. Невиконання [PERSON] пункту 5.3 дає підстави для зазначеного розірвання договору. Додає, що Регіональне відділення здійснило численні спроби забезпечити виконання умов договору, зокрема надіслало повідомлення [PERSON] 9 липня 2021 року (№ 02/487), 12 жовтня 2021 року (№ 02/695), 18 листопада 2021 року (№ 02/834), 3 квітня 2023 року (№ 11-003-01256) та 17 листопада 2023 року (№ 18-003-04683). У цих листах [PERSON] закликали виконати зобов`язання або погодитися на добровільне розірвання договору, але відповідей не отримано. Крім цього Регіональне відділення здійснила перевірку, яка була проведена 17 листопада 2021 року, чим підтвердила невиконання [PERSON] умов договору, про що його повідомили 18 листопада 2021 року. Зусилля Регіонального відділення свідчать про належну увагу до вирішення порушення до звернення до суду. Регіональне відділення визнає, що не подало позов самостійно через брак коштів для сплати судового збору, про що повідомило Вознесенську окружну прокуратуру 6 серпня 2024 року (№ 02/838). Регіональне відділення, як структурний підрозділ Фонду державного майна України, залежить від державного бюджету, а кошти за програмою КПКВК 6611010 були недостатніми. Також Регіональне відділення звертає увагу суду на те, що земельна ділянка, на якій розташовано асфальтобетонний завод, знаходиться в санітарно-захисній зоні Південноукраїнської АЕС, яка експлуатується АТ «НАЕК «Енергоатом». 5 серпня 2024 року Енергоатом прийняв рішення використати цю ділянку для будівництва та експлуатації четвертого енергоблоку Південноукраїнського енергокомплексу для забезпечення енергетичної незалежності та безпеки України. Невиконання Лебєдєвим зобов`язань щодо демонтажу заводу та приведення ділянки до придатного стану перешкоджає Енергоатому використовувати землю для критичної енергетичної інфраструктури, що підриває важливі державні інтереси. Земельна ділянка призначена для енергетичних цілей відповідно до статті 76 Земельного кодексу України, і її поточний стан порушує цільове використання. З урахуванням вищевикладеного просив суд позов задовольнити повністю. У зв`язку з неявкою представника позивача, відповідача та третьої особи підгоотовче засідання відкладено на 09.05.2025. 09.05.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи для надання можливості представнику ознайомитися з матеріалами справи, розгляд справи за клопотанням останнього відкладено на 26.05.2025. 26.05.2025 представник відповідача надав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. Підготовче судове засідання відкладено на 12.06.2025. У зв`язку з проходженням суддею підвищення кваліфікації за програмою для суддів з 09 по 13 червня 2025 року, підготовче засідання перенесено на 04.07.2025. Ухвалою суду від 04.07.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні прокурор та представник РВ Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Факт невиконання умов договору в частині зобов`язання звільнити земельну ділянку у визначений договором строк, підтвердив, водночас зазначив, що підставою невиконання вказаних умов договору слугувало оголошення в країні воєнного стану та переїзд відповідача за межі країни за кордон, а також відсутністю відповідних ресурсів для знесення придбаного ним об`єкта нерухомості, оскільки такі дії вимагають значних коштів. Також зазначив, що станом на час розгляду даної справи ускладнено процедуру доступу до спірного об`єкта, що підтверджується відповідними листами АТ «НАЕК «Енергоатом». Разом з тим, як пояснила представник АТ «НАЕК «Енергоатом», на відповідні звернення відповідача щодо надання доступу останньому на територію де знаходиться об`єкт нерухомості, надано роз`яснення про те, що для потрапляння на дану територію відповідачу потрібно отримати тимчасову перепустку для чого слід звернутися листом до ЗГД ФЗР філії "ВП ПАЕС" в якому необхідно зазначити тип та марку транспортного засобу, державний номериний знак, ПІБ та номер мобільного телефону водія, однак з таким листом відповідач до ЗГД ФЗР філії "ВП ПАЕС" не звертався. Заслухавши пояснення прокурора, представників позивача, третьої особи та відповідача дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідно до Закону України "Про Фонд державного майна України", Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України та Положення про представництво Фонду державного майна України в районі, місті, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 № 678, 22.05.2019 Фондом державного майна України прийнято наказ №484 "Про затвердження Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях". Відповідно до п. 1 Положення Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі Регіональне відділення) є територіальним органом Фонду державного майна України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області. Згідно з наказом від 25.01.2019 №43-п Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, правонаступником якого є позивач, останнім було прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на електронному аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації асфальто-бетонного заводу, що перебуває на балансі ДП НАЕК «Енергоатом» по ВП «Южноукраїнська АЕС» та розташована за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, Проммайданчик, 8. Відповідно до витягу з офіційного видання Фонду державного майна України Відомості приватизації №18-19 від 08.05.2019 було розміщено інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта за адресою: Промисловий майданчик, 8 м. Южноукраїнськ, із зазначенням умов щодо необхідності здійснення розбору об`єкта приватизації та приведення земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан та провести державну реєстрацію знищення об`єкта протягом 2 років з моменту підписання акту приймання-передачі. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 30.07.2019 №420-п затверджено протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2019-06-21-000072-1 з продажу об`єкта малої приватизації асфальто-бетонного заводу, що перебуває на балансі ДП НАЕК «Енергоатом» по ВП «Южноукраїнська АЕС» та розташована за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, Проммайданчик, 8. Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2019-06 21-000072-1 переможцем електронного аукціону визнано [PERSON] . За участь в аукціоні [PERSON] сплатив гарантійний внесок в сумі 43115,14 грн. згідно з платіжним дорученням №10RH43306 від 12.09.2019. 11.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (приватизації) об`єкта державної власності, проданого на електронному аукціоні. Вказаний договір було посвідчено 11.09.2029 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №1474. Відповідно до пункту 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації асфальто-бетонний завод, загальною площею 1257,5 кв.м, що перебуває на балансі ДП «НАЕК «Енергоатом» по ВП «Южно-Українська АЕС» (на даний час філія «ВП «Південноукраїнська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»), розташований за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, Промисловий майданчик, 8, а відповідач як покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати умови визначені в договорі. Згідно з п. 1.2 договору об`єкт приватизації є державною власністю. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Миколаївської області Лазоренко О.В. 21.03.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1206060148108, номер запису про право власності 19625842. Пунктом 2.1 договору визначено, що згідно з протоколом про результати електронного аукціону від 22.07.2019 №UA-PS-2019-06-21-000072-1, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області від 30.07.2019 №420-п, ціна продажу об`єкта приватизації без урахування ПДВ становить 61593,06 грн. Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний об`єкт приватизації 73911,67 грн., в тому числі ПДВ у сумі 12318,61 грн. у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня нотаріального посвідчення цього договору та в порядку, встановленому пунктом 2.2 договору. Відповідно до п. 2.2 договору розрахунки за об`єкт приватизації здійснюється таким чином: гарантійний внесок для участі в аукціоні у сумі 30796,53 грн., що становить 10% стартової ціни об`єкта приватизації, сплачений покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика ТОВ «Сучасні Електронні Торгові Системи», зараховується покупцеві в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації після його перерахування оператором електронного майданчика на рахунок продавця №37311082163735, в Державній Казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 43015722, одержувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях; за придбаний об`єкт приватизації грошові кошти покупця у сумі 43115,14 грн., в тому числі у сумі ПДВ 12318,61 грн., покупець зобов`язаний перерахувати з рахунку покупця, відкритому в українському або іноземному банку (крім банків держав, віднесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом), на рахунок продавця №37187082063735 в Державній Казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 43015722, одержувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, протягом 30 календарних днів з дня нотаріального посвідчення цього договору. Пунктами 2.3, 2.4 договору встановлено, що сплата покупцем коштів за придбаний об`єкт приватизації вноситься на підставі цього договору. Днем сплати покупцем грошових коштів за об`єкт приватизації вважається день надходження цих коштів на рахунок продавця. Відповідно до п.п. 3.1- 3.3 розділу 3 договору «Передача об`єкта приватизації. Право власності», передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у 5-денний строк після сплати покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації. Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами. Право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об`єкт приватизації, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу та приймання- передачі об`єкт приватизації. Згідно з п. 4.2 договору сторона, яка порушила взяті відповідно до договору зобов`язання, повинна усунути ці порушення. У розділі 5 договору визначені обов`язки покупця, а саме: покупець зобов`язаний в строк та в порядку, встановленому цим договором, оплатити ціну продажу об`єкта приватизації (п. 5.1 договору); в установлений договором строк прийняти об`єкт приватизації за актом приймання-передачі (п. 5.2 договору); розібрати об`єкт приватизації та привести земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан, та провести державну реєстрацію знищення об`єкта протягом 2 (двох) років з моменту підписання акту приймання-передачі після чого провести державну реєстрацію знищення об`єкта (п. 5.3 договору). Також за умовами п. 5.4 договору подальше відчуження покупцем об`єкта приватизації в період чинності зобов`язань покупця, зазначених у цьому договорі, здійснюються виключно за згодою органу приватизації. Відсутність такого погодження є підставою для визначення правочинів щодо такого відчуження недійсним. У розділі 6 договору визначені обов`язки продавця, а саме: продавець зобов`язаний передати покупцю об`єкт приватизації за актом приймання-передачі у встановлений цим договором строк (п. 6.1.1 договору); здійснювати контроль за виконанням умов цього договору в порядку, встановленому законодавством України (п. 6.1.2 договору). Відповідно до п. 12.2 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання та нотаріального посвідчення. Згідно з п. 12.7 договору, котрий діє до виконання у повному обсязі покупцем зобов`язань, зокрема передбачених розділом 6 договору, що підтверджено продавцем у встановленому законодавством порядку, якщо договір не буде раніше виконаний або припинений згідно з законодавством України та умовами договору. Отже, умовами договору купівлі-продажу від 11.09.2019 сторони узгодили, що покупець зобов`язаний розібрати об`єкт приватизації та привести земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан, та провести державну реєстрацію знищення об`єкта протягом 2 (двох) років з моменту підписання акту приймання-передачі, тобто у строк не пізніше 20.09.2021, після чого провести державну реєстрацію знищення об`єкта (п. 5.3 договору). Водночас, як вбачається з акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта державної власності асфальто-бетонного заводу від 17.11.2021, проведеного головним спеціалістом відділу приватизації Управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області РВ, умови зазначеного договору в частині зобов`язання покупця здійснити розбору об`єкта приватизації та привести земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан, не виконано, відомості про перехід права власності на об`єкт нерухомості до Реєстру не внесено, право власності на об`єкт малої приватизації залишається за АТ «НАЕК «Енергоатом». На неодноразові звернення Регіонального віділення та пропозиції про спонукання виконання умов договору відповідач не реагує. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування. За приписами ст. 2 цього Закону, основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику. Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»\~передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Відповідно до ч.9 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду. Тобто, договором купівлі-продажу майна від 11.09.2019 чітко передбачено умови та порядок розірвання такого договору, що співвідноситься із нормами закону в сфері приватизації та нормами Цивільного кодексу України, а саме на вимогу сторони такого договору і за певними обставинами. Укладаючи договір купівлі-продажу сторони узгодили в Розділі 10 «Зміни умов договору та його розірвання», що у разі невиконання однією із сторін умов договору, він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду. У разі розірвання цього договору за рішенням суду у зв`язку з невиконанням умов договору або визнання його недійсним покупець повертає об`єкт приватизації у державну власність згідно з діючим законодавством та відшкодовує державі збитки, завдані ним за час володіння об`єктом (п. 10.2). Згідно з п. 10.3 договору сторони визначили, що виключними умовами для розірвання договору в порядку, передбаченому законодавством, є: -несплата покупцем коштів за об`єкт приватизації протягом 60 днів з дати підписання та нотаріального посвідчення договору відповідно до умов договору; -невиконання умов продажу об`єкта приватизації і зобов`язань покупця, визначених умовами договору, у встановлений договором строк; -подання державному органу приватизації неправдивих відомостей; -сплата за об`єкт приватизації коштів, отриманих з порушенням вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; -продаж або в інший спосіб відчуження покупцем приватизованого об`єкта особам, визначеним ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», протягом виконання зобов`язань за договором. Таким чином, як чинне законодавство, так і умови укладеного між сторонами договору, визначають право однієї зі сторін на розірвання договору купівлі-продажу в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Отже, як зазначено вище, за умовами п. 5.3 на покупця (відповідача) було покладено обов`язок розібрати об`єкт приватизації та привести земельну ділянку, на якій він розташований, в придатний для використання стан, та провести державну реєстрацію знищення об`єкта протягом 2 років з моменту підписання акту приймання-передачі. Відповідний акт приймання-передачі об`єкта приватизації було складено та підписано сторонами 20.09.2019. Відтак, відповідач повинен був виконати прийнятий на себе обов`язок щодо розібрання об`єкту приватизації та приведення земельної ділянки, на якій він розташований, в придатний для використання стан, а також проведення державної реєстрації знищення об`єкта протягом 2 років з вказаного моменту підписання акту приймання-передачі тобто не пізніше 20.09.2021. Водночас, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, останнім ані у визначений договором строк, ані станом на час розгляду справи не виконано взятих на себе договірних зобов`язань, а саме щодо розібрання об`єкту приватизації та приведення земельної ділянки, на якій він розташований, в придатний для використання стан, а також проведення державної реєстрації знищення об`єкта. При цьому\~доводи представника\~відповідача в\~обґрунтування невиконання\~відповідачем у\~визначений договором\~строк умов\~в частині\~розібрання об`єкту\~приватизації та\~проведення відповідної\~реєстрації у\~зв`язку\~з важким\~матеріальним станом\~та веденням\~в країні\~воєнного стану,\~не заслуговують\~на увагу\~з огляду\~на те,\~що строк\~виконання вказаних\~умов договору\~настав 20.09.2021,\~тоді як\~воєнний стан\~на території\~України введено\~з 24.02.2022.\~Крім того,\~відповідачем не\~надано суду\~доказів того,\~що він\~на підставі\~ п.п.\~9.2-9.4\~договору повідомляв позивача про неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, якими відповідач визначає скрутне своє матеріальне становище. Отже, суд вважає, що відповідачем не доведено наявності дійсних непереборних, не залежних від нього обставин, які стали на заваді щодо своєчасного виконання взятих на себе договірних зобов`язань. У даному випадку, відповідач, який достеменно обізнаний про власний обов`язок щодо виконання умов договору (п. 5.3 договору), свідомо, за відсутності об`єктивних причин, які дійсно перешкоджають його виконанню, не виконує взяті на себе зобов`язання. Суд звертає увагу, що на даний час асфальто-бетонний завод не працює, за призначенням не використовується та не слугує в цілях забезпечення роботи атомної електростанції. Оскільки, земельна ділянка, на якій розташовано асфальто-бетонний завод, не передбачає розташування на ній таких об`єктів нерухомості та є необхідною для використання АТ «НАЕК «Енергоатом» для цілей енергетики. Відповідно до інформації філії ВП «ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» від 05.08.2024 керівництвом ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» прийнято рішення про використання даної земельної ділянки для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування майбутніх енергетичних потужностей четвертого енергоблоку Південноукраїнського енергокомплексу, що допоможе у забезпеченні енергетичної незалежності країни та зміцненні енергетичної безпеки. Так, ст.76 Земельного кодексу України передбачає, що землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії до користувача, крім визначених законом випадків розміщення таких об`єктів на землях іншого цільового призначення. Згідно з нормами ст.1 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» санітарно-захисна зона територія навколо ядерної установки та об`єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами, на якій рівень опромінення людей в умовах нормальної експлуатації може перевищувати квоту ліміту дози для населення. У санітарно-захисній зоні забороняється проживання населення, встановлюються обмеження на виробничу діяльність, що не стосується ядерної установки або об`єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами, та здійснюється контроль за радіаційним станом. Відповідно до приписів статті 45 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» у санітарно-захисній зоні забороняється розміщення жилих будинків та громадських споруд, дитячих та лікувально-оздоровчих установ, а також промислових підприємств, об`єктів громадського харчування, допоміжних та інших споруд, не пов`язаних з діяльністю ядерної установки або об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами. Вимогами ст.32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» також передбачено, що у межах санітарно захисних зон атомних електростанцій забороняється розміщення житлових будинків, громадських будівель, дитячих лікувально-оздоровчих закладів, об`єктів господарсько-питного водопостачання, промислових і підсобних (допоміжних) споруд, що не належать до атомних електростанцій. Таким чином, Регіональне відділення, укладаючи договір приватизації з [PERSON] передбачало чітку ціль демонтування асфальто-бетонного заводу у визначені строки, враховуючи особливий правовий статус земельної ділянки, на якій вона розташована, та відсутність необхідності її використання за призначенням. Як вже було вказано вище, й приписами Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», й умовами укладеного між сторонами договору (п.10.2 оспорюваного Договору) визначено право однієї сторони на розірвання договору, зокрема у разі невиконання іншою стороною взятих\~на себе зобов`язань у визначений договором строк. Відповідно, такий спосіб захисту інтересів держави є ефективним та забезпечить найбільш повне поновлення порушених прав та інтересів держави. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу (приватизації) об`єкта державної власності є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу нерухоме майно, суд приходить до висновку. Частиною 3 ст.26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність. З огляду на розірвання судом укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, [PERSON] зобов`язано повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській області нерухоме майно асфальто-бетонний завод, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1257,5 кв.м., у складі: Апд підвал, А-1н насосна з приміщення для підігріву бітуму 38,7 квадратних метрів, Б-1н сховище бітуму (ямного типу) 287,3 квадратних метрів, б-1 навіс з прийомним пристроєм 108,9 квадратних метрів, В-1 навіс для зберігання сипучих матеріалів 815,6 квадратних метрів, ж господарська побудова 3,5 квадратних метрів, д туалет 3,5 квадратних метрів, № 10, 11 підпірна стінка, № 12 пандус, № 14, 16 огорожа, № 22 опори паропроводу та бітумопроводу, № 23 шлагбаум, № I-V, VII, VIII замощення. Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. По справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. На підставі вищевикладеного, суд оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності та обставини справи, вважає, що позовні вимоги керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн., що підтверджується платіжним документом. В силу ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4844,80 грн.

Outcome: approved