Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Представниця позивача ТОВ «Свеа Фінанс» 27.02.2025 звернулась з позовною заявою до суду, яка сформована в системі "Електронний суд" та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог, представниця позивача вказує, що 12.07.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачкою укладено договір про надання споживчого кредиту № 1098254, який укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов вказаного кредитного договору позикодавець на умовах строковості, зворотності, платності зобов`язується надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі \~3 000 грн. шляхом перерахунку на її банківську картку. В свою чергу відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплатити відсотки. 24.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24, згідно з умовами якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» права грошової вимоги, в тому числі і до відповідачки за договором споживчого кредиту. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання по договору не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 23 358 грн. 29 коп. та складається з 2 999 грн. 99 коп. тіло кредиту та нарахованих відсотків 20 358 грн. 30 коп. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з вказаним позовом. 06.03.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви, вказав про розгляд справи у його відсутність, підтримання свої позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачці [PERSON] ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Однак, в подальшому про всі нші дати рогляду справи відповідачка [PERSON] була повідомлена належним чином шляхом направлення відповідних електронних документів до її особистого кабінету в системі "Електронний суд" Отже відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд справи. 01.05.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області постановлено ухвалу про витребування у позивача доказів, яка останнім виконаною не була. 02.06.2025 судом постановлено ухвалу про повторне витребування у позивача доказів у справі. Вказана ухвала виконана позивачем не була. 05.07.2025 постановлено ухвалу про повторне витребування у позивача доказів. 02.09.2025 представник позивача направив заяву на виконання ухвали суду. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 12.07.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 1098254, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором Х360 (а.с. 8-11). Укладення вказаного договору здійснено за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на мобільний телефон споживача вказаний при вході. З умовами кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати відповідачці кредит у гривні, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору) (а.с.8) \~ \~ \~ \~Сторони договору погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000 грн, строк кредиту 360 днів, з кінцевим терміном поверненням 06.07.2024 (включно) - п. п. 1.3, 1.4 договору. Відповідно до п. 1.5 цього договору його сторони визначили тип процентної ставки- фіксована в розмірі 1,99 %. В п. 1.8.1 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 24 492 грн Відповідно до п. 2.1 договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача № [NUMBER] . Також відповідачкою [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, який передбачає в собі порядок повернення кредиту, основні умови кредитування та графік платежів (а.с.12-13). На підтвердження виконання ТОВ «Слон Кредит» умов договору до суду надано довідку про перерахування наданих кредитних коштів відповідачці [PERSON] на її кредитну картку № [NUMBER] (а.с.30). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.09.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 1098254 від 12.07.2023 становить 23 358 грн 29 коп з яких: 2 999 грн 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 20\~358 грн 30 коп. - заборгованість за відсотками. При цьому, відповідачкою [PERSON] 29.07.2023 на погашення кредитної заборгованості внесені 5 грн 41 коп., після чого кошти на погашення кредитної заборгованості не вносились. На спростування вказаної заборгованості, або ж неправомірності її нарахування, відповідачем належних та допустимих доказів не надано. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2\~ст. 639 ЦК України. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», хронологія (перелік) таких дій із точним часом їх вчинення міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 3 000 грн., однак взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором, належним чином не виконала та кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість. Що стосується частини позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 1098254 від 12.07.2023, відповідачка отримала суму позики у вигляді кредиту в розмірі 3 000 грн., строк позики 360 календарних днів, з відсотковою ставкою 1,99 % за календарний день та нараховується за кожен день користування позикою. Підпунктом 6 пункту 5\~Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~(далі Закон №3498-IX)\~стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%\~(24.12.2023\~21.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (22.04.2024-19.08.2024). Кредитний договір сторонами укладений 12.07.2024 до внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування» Законом № 3498-IX від 22.11.2023, тому до даних правовідносин слід застосовувати пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням пункту 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~кредитор за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року мав право нараховувати відповідачу відсотки у розмірі 2,5% в день, а з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5% в день, а з 20 серпня 2024 року - 1% в день. Отже, укладаючи 12.07.2023 кредитний договір, строк дії якого 360 днів, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач з 22.04.2024 не мав права визначати стандартну проценту ставку у розмірі 1,99 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1,5% на день. Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках [PERSON] за період з 22.04.2024 року по 18.06.2024 (кінцева дата нарахування відсотків, в межах строку дії кредитного договору) за процентною ставкою 1,5 % - 3\~000 (сума боргу) х 1,5 % : 100 % = 45 грн. х 58 днів = 2 610 грн. Крім того, як вбачається з умов кредитного договору та розрахунку заборгованості, відповідачці [PERSON] нараховувались відсотки за відсотковою ставкою 1,99 на день, та станом на 21.04.2024 розмір таких за вказаною відсотковою ставкою становить 17\~014 грн. 50 коп. Таким чином, реальний загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами складає 19\~624\~грн.\~45\~коп. 17 014 грн. 50 коп. (нараховані відсотки з 12.07.2023 до 21.04.2024) + 2 610 грн. (нараховані відсотки за ставкою 1,5 % за період з 22.04.2024 року по 18.06.2024 року). 24.07.2024 між ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу №2407-24, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 31-40). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1098254 в сумі 23 358 грн. 29, з яких 2\~999 грн. 99 коп. грн.\~заборгованість за основною сумою боргу, 20 358 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 42). Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1ст. 1078 ЦК України). Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Слон кредит» втратило такі права. Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання відповідачка [PERSON] не виконала, реальна заборгованість за яким становить загальну суму 22 624 грн. 44 коп. (19 624 грн. 45 коп. відсотки + 2 999 грн. 99 коп. тіло кредиту), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» підлягають частковому задоволенню. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі прямо пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 96,85 %, в сумі 2 346 грн. 09 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial