Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

[PERSON] в особі свого уповноваженого представника (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про поновлення батьківських прав та повернення дітей згідно ст. 169 СК України. Позовні вимоги мотивовано тим, що у провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Органу опіки та піклування в особі - виконавчого комітету Яремчанської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішенням суду у справі №354/853/23 від 18 грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та вирішено стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей у розмірі 2272 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня подачі заяви (19.06.2023 року) до досягнення ними повноліття, з наступною індексацією відповідно до закону, на особові рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32 від 27.02.2024 року вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітнім: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та призначити опікуном бабусю - [PERSON] , жительку [ADDRESS] . Як зазначено Позивачем, перебуваючи за кордоном, він попросив свою матір [PERSON] забрати дітей до себе, щоб їх не усиновили до його повернення в Україну, оскільки він є батьком для малолітніх дітей. Повернувшись із-за кордону в Україну, він проживає за однією адресою із опікуном дітей та малолітніми дітьми. Зазначає, що критично ставиться до своєї поведінки щодо дітей в минулому і вважає, що виховання дітей батьком є вкрай важливим для їх гармонійного розвитку. У позовній заяві Позивачем також зазначено, що на момент подання позову до суду існують підстави для поновлення батьківських прав, оскільки змінилися обставини його відсутності в Україні, веде добропорядний спосіб життя, має постійне місце проживання, працює на різних будівельних роботах, не вживає алкогольні напої, на обліку в КНП «Прикарпатський обласний центр психічного здоров`я» не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, та має бажання і можливість виконувати батьківські обов`язки відносно своїх дітей, сприяти їх гармонійному розвитку та піклуватися про них. Прагне зробити щасливим життя рідних дітей, реалізувати мрію про повноцінне сімейне життя, що максимально відповідатиме інтересам дітей. Позивач та його представник в судових засіданнях позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити. В подальшому представник позивача подав заяву в якій просив проводити судове засідання без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Підтвердила, що після повернення Позивача з-за кордону він виховує дітей та повністю виконує свої батьківські обов`язки. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2025 року залучено до участі у справі - Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору, виключивши її з числа відповідачів, зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору, залучено до участі у справі Орган опіки та піклування Яремчанської міської ради Служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області в якості третьої особи без самостійних вимог. Представником Служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області на електронну адресу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області подано клопотання про розгляд справи без їх участі . Представником Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.07.2025 року №792, яким затверджено висновок щодо недоцільності поновлення батьківських прав та повернення на виховання малолітніх дітей [PERSON] . Судовий розгляд просила проводити без участі представника третьої особи, з урахуванням висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши та проаналізувавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , про що 21 січня 2020 року складено відповідний актовий запис №136, батьки: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , про що 30 червня 2021 року складено відповідний актовий запис №1400, батьки: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у справі №354/853/23 від 18 грудня 2023 року, яке набрало законної сили, - вирішено позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей у розмірі по 2272 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня подачі заяви (19.06.2023 року) до досягнення ними повноліття, з наступною індексацією відповідно до закону, на особові рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №32 від 27.02.2024 року вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітнім: [PERSON] , [INFO] - уродженцю м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області та [PERSON] , [INFO] - уродженцю м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області. Призначити опікуном над малолітніми дітьми, позбавленими батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , бабусю - [PERSON] , жительку [ADDRESS] . Встановити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом із опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 07 березня про передачу дитини у сім`ю опікуна адміністрація КНП «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради» передали дитину [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] - [PERSON] , жительці [ADDRESS] , паспортні дані: [NUMBER] , виданий МВС в Івано-Франківській області 30.07.1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 27 лютого 2024 року №32. Посилаючись на існування підстав для поновлення батьківських прав, [PERSON] звернувся до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положенням ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Положенням ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Так, згідно паспортних даних місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї за адресою [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON] (батько), [INFO] , [PERSON] (мама), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] . Відповідно до характеристики з місця проживання від голови ОСББ «Флоріан» С.І. Гапончук - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 11 березня 2011 року, за період проживання скарг від сусідів на нього не надходило, конфліктних ситуацій з сусідами і мешканцями сусідніх будинків не зафіксовано. З 25 січня 2022 року по 15 березня 2025 року за даною адресою тимчасово не проживав, оскільки перебував на заробітках у Польщі. На сьогоднішній час проживає у квартирі із батьками та із своїми неповнолітніми дітьми. Згідно довідки №1082 від 28.03.2025 року [PERSON] [INFO] в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» протягом життя не звертався, амбулаторну допомогу не отримує. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31 січня 2025 року з метою здійснення контролю за умовами навчання та виховання дітей позбавлених батьківського піклування [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження умов проживання: за адресою, [ADDRESS] . Згідно вказаного акту житло розміщене на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 3-ох кімнат, умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам, для [PERSON] та [PERSON] виділено окрему кімнату де є місце для сну та відпочинку, наявні пізнавальні та розвивальні ігри. За даною адресою проживають [PERSON] , [INFO] - опікун, [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - підопічна дитина, [PERSON] , [INFO] - підопічна дитина. У родині панують дружні, доброзичливі стосунки. Згідно із частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 Сімейного кодексу України). Відповідно до наявного в матеріалах справи Висновку орган опіки та піклування вважає за недоцільне поновлення батьківських прав [PERSON] та повернення на виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи вищевказані обставини, Суд звертає увагу на наступні положення законодавства. За змістом статей 3,9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду , що набрало законної сили. Відповідно до пунктів 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. У разі відмови в задоволенні позову про поновлення батьківських прав повторно звернутися до суду з таким позовом можна лише через один рік із часу набрання відповідним рішенням суду законної сили. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення його батьківських прав та враховує думку інших осіб, із якими проживають діти, враховує їх інтереси, а також думку дітей, якщо вони її можуть висловити. Відповідно до ч. 4 ст.169 Сімейного кодексу України, Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч. 5 ст.169 Сімейного кодексу України при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Так, вирішуючи дану справу, Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду справи Позивач [PERSON] в судових засіданнях надав пояснення по суті спору, в яких критично ставиться до своєї поведінки в минулому стосовно дітей, зазначив, що діти позитивно ставляться до нього, разом із ним з радістю проводять вільний час, охоче спілкуються із ним, на даний час позивач прагне про фактичне поновлення сім`ї, додатково зазначає, що діти висловлювали бажання й надалі жити разом із ним однією сім`єю. Відповідач [PERSON] підтвердила вищезазначене, не заперечила щодо поновлення батьківських прав Позивачем, зазначивши, що [PERSON] продемонстрував відповідальне, дбайливе ставлення до дітей, веде здоровий спосіб життя, встановив емоційний контакт з синами та здатен забезпечити їх виховання й розвиток у безпечному й турботливому середовищі. Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи діти проживають разом із Позивачем, і він виконує батьківські обов`язки щодо них. Крім того, Суд звертає також увагу на те, що в ході розгляду даної цивільної справи виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області прийнято Рішення від 04.07.2025 року №792, яким затверджено Висновок органу опіки та піклування про недоцільне поновлення батьківських прав [PERSON] та повернення на виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що [PERSON] проживає спільно з батьками та синами у трикімнатній квартирі, умови проживання задовільні, мати є опікуном його дітей. До березня 2025 року [PERSON] перебував за межами України. Емоційний контакт із дітьми налагоджений, базові потреби дітей забезпечує. [PERSON] останні три роки проживав у Польщі, де працював на будівництві. Відповідно до протоколу бесіди із дітьми [PERSON] та [PERSON] позитивно ставляться до свого батька, з радістю проводять із ним час, діти висловили бажання й надалі жити разом з батьком однією сім`єю. Відповідно до заяви опікуна [PERSON] від 30.05.2025 року №К/551, вона не заперечує щодо поновлення батьківських прав батька та повернення йому на виховання дітей, зазначила, що [PERSON] продемонстрував відповідальне, дбайливе ставлення до дітей, веде здоровий спосіб життя, встановив емоційний контакт з синами та здатен забезпечити їх виховання й розвиток у безпечному, турботливому середовищі. Однак орган опіки та піклування вважає за недоцільне поновлення батьківських прав [PERSON] з огляду на те, що він протягом тривалого часу ухилявся від виконання батьківських обов`язків, не надав жодних обґрунтованих пояснень причин з яких був позбавлений батьківських прав, не виявив жодного усвідомлення серйозності власної поведінки, яка призвела до позбавлення його батьківських прав. Така позиція свідчить про поверхневе розуміння ним ролі батька, недостатню усвідомленість своїх батьківських обов`язків і викликає сумніви щодо щирості намірів заявника та його спроможність забезпечити належне виконання батьківських функцій у майбутньому. Наразі в помешканні де проживає [PERSON] разом із батьками, створено належні матеріально-побутові умови, а також спостерігається налагодження емоційного контакту із дітьми, проте ці обставини самі по собі не можуть бути достатньою підставою для поновлення батьківських прав. Згідно ч.6 ст. 19 Сімейного кодексу України Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд також в даному контексті вважає за необхідне звернути увагу на висловлену Верховним Судом правову позицію у постанові від 29.09.2021 року по справі № 459/3411/18, відповідно до якої Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - «ЄСПЛ»), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine»(«Мамчур проти України»), заява № 10383/09, п. 100). Суд враховує, що підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] було ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, проте на час розгляду справи поведінка позивача змінилася. Як встановлено [PERSON] наразі проживає спільно з батьками та синами у трикімнатній квартирі, умови проживання задовільні, емоційний контакт із дітьми налагоджений, базові потреби дітей позивач забезпечує. Діти [PERSON] та [PERSON] позитивно ставляться до свого батька, з радістю проводять із ним час, висловили бажання й надалі жити разом з батьком однією сім`єю. Вказане дає суду можливість зробити висновок, що поведінка [PERSON] змінилася на кращу сторону та відпали обставини, які були підставою для позбавлення батьківських права. Крім того, суд враховує і те, що під час розгляду справи в Яремчанському міському суді Івано-Франківської області [PERSON] не брав участі в судовому засіданні, а тому був позбавлений можливості надати свої пояснення. Тому з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, збереження ними сімейних зв`язків, Суд вважає за доцільне поновити батьківські права [PERSON] [INFO] щодо його малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Першочергово поновлення батьківських прав [PERSON] здійснюється судом в інтересах дітей, які превалюють над всіма іншими обставинами та інтересами. Крім того, згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у справі №354/853/23 від 18 грудня 2023 року вирішено стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 2272 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня подачі заяви (19.06.2023 року) до досягнення ними повноліття, з наступною індексацією відповідно до закону, на особові рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи те, що з моменту набрання цим рішенням законної сили батьківські права [PERSON] відносно дітей поновлюються, малолітні особи передаються батькові та опіка щодо них припиняється, обов`язок батька щодо утримання дітей залишається незмінним, але відпадає необхідність у примусовому його виконанні шляхом стягнення аліментів. Тому Суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2023 року справа №354/853/23, від дня набрання законної сили цим рішенням суду про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 19, 164, 165 Сімейного кодексу України, п.п. 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved