Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального проступку, посилаючись на таке. Вироком Вижницького районного суду від 31.03.2025р. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальним правопорушенням, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за те, що вона 19.12.2024, близько 10:20 год., перебуваючи біля свого господарства, за адресою: [ADDRESS] , вчинила конфлікт з позивачем, під час якого нанесла позивачу один удар керамічною мискою в ділянку лівого ока. Своїми діями [PERSON] спричинила [PERSON] легкі тілесні ушкодження, чим вчинила матеріальну шкоду на суму 7975 грн., пов`язану з закупівлею ліків. Крім того, внаслідок дій [PERSON] , позивачу також заподіяно моральну шкоду, яка виражалась у негативних емоціях та психічних переживаннях. Через дії відповідача, позивачем понесені значні моральні витрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та бажань, які б могла реалізувати не витрачаючи часу на підготовки заяви до суду. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7975 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 11\~211,20 грн. Ухвалою від 12.06.2025. було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.07.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник адвокат Клим В.Г. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. При цьому на поштовому повідомленні є відмітка про те, що відповідач відмовилась від отримання повістки про виклик до суду. Суд вирішує можливим провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів справи та на підставі ст. 280-284 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювався. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що вироком Вижницького районного суду від 31.03.2025р. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальним правопорушенням, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за те, що вона 19.12.2024, близько 10:20 год., перебуваючи біля свого господарства, за адресою: [ADDRESS] , вчинила конфлікт з позивачем, під час якого нанесла позивачу один удар керамічною мискою в ділянку лівого ока. Своїми діями [PERSON] спричинила [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Вказане підтверджується копією вироку. Вказаними діями\~ [PERSON] \~спричинила матеріальну\~шкоду [PERSON] \~на суму\~7975\~грн.,\~пов`язану з\~закупівлею ліків.\~Вказане підтверджується фіскальними чеками які додаються за №880011,880008,880010 від 19.12.2024, №880433,340483626565 від 21.12.2024, №340783609152 від 30.12.2024, №340483626565 від 14.01.2025, №408191813502, 64234 від 18.02.2025, №340783609152 від 26.03.2025 р.. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ч.6 ст.81 ЦПК України Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] , спричинивши шкоду позивачеві та маючи обов`язок її відшкодувати шкоду не відшкодувала.Тому суд знаходить, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. В частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає таке. Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У п.4 вказаної Постанови зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода, полягає у втраті душевного спокою, моральних переживаннях через заподіяну шкоду. Суд знаходить, що оскільки відповідач нанесла позивачу удар, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження, тому позивач з приводу цього перенесла фізичний біль та душевні страждання. Вказане , на думку суду, означає, що відповідач дійсно спричинила позивачу моральну шкоду. Разом з тим, оскільки позивачу було спричинено тільки один удар, тому суд вважає, що розумним та справедливим грошовим відшкодуванням за таку моральну шкоду буде грошове відшкодування в сумі 10\~000 грн. В іншій частині вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити за необгрунтованістю. Виходячи з викладеного суд знаходить, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, тому суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені процесуальні витрати. Так позивач просить суд стягнути 57\~975 грн., з яких 50\~000грн.- відшкодування моральної шкоди та 7975 грн. матеріальної шкоди. При цьому позов задоволено частково - на загальну суму 17\~975 грн. Вказана сума становить 31% від суми, яку просив стягнути позивач. За таких обставин сума судового збору, яка підлягає стягненню становить 375,47 грн. Крім того, представник просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 11\~211,20грн., з яких 1211,20 грн.- сума судового збору, та безпосередньо 10\~000 грн. витрати на правову допомогу. Тому, оскільки питання про судові витрати вже вирішені, та вирішуючи питання про суму витрат на правову допомогу, яку необхідно стягнути з відповідача, суд бере за основу саме суму 10\~000 грн. Зважаючи на те, що позов задоволено на 31% , тому з відповідача підлягає стягненню 3100 грн. витрат на правову допомогу. На підставі ст.стм.22,\~1166, 1187ЦК України,

Outcome: partial