Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 21.05.2025 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Діти поживають разом із позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач коштів на утримання дітей не надає. Він не виконує обов`язок, пов`язаний із батьківством, оскільки не бере участі в утриманні дітей, не надаючи будь-якої матеріальної допомоги на їхнє утримання. Всі обов`язки щодо утримання дітей позивачка виконує самостійно. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 5000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, оскільки є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тривалий час перебуває за межами України За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав\~01.08.2025\~року.Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Тому, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. \~ \~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.\~ Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання сторін в шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України\~встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мімінуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 3196 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. \~\~ \~\~\~У силу положень\~ст. 184 СК України\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей\~на утриманні позивача;\~\~вік дітей;\~\~ вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідач в період з 22.08.2020 року періодично здійснював перетин державного кордону, що свідчить про його платоспроможність та можливість сплати аліментів у розмірі, що перевищує мінімальний. Також суд враховує, що відповідач може офіційно працевлаштуватися в Україні та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 5000,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3200,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed