Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , яка належала їй як власнику відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.02.1974 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належала [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв і оформив [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.10.1989 року. Таким чином [PERSON] став належати в цілому житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав йому як власнику відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.02.1974 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.1989 року. Перед смертю [PERSON] склав заповіт на все своє майно на ім`я позивача, який фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на момент його смерті був малолітнім і з заявою про прийняття спадщини від його імені до нотаріуса звернулась його мати [PERSON] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа №184/95. Відповідно до технічного паспорту від 02.07.2025 року, вбачається, що житловий будинок розташований в [ADDRESS] складається: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 69,4 кв. метра, житлова площа 37,2 кв. метра), літ. «А1» - житлова прибудова, літ. «В» - лазня, літ. «Г» гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» -навіс, №1-2- надвірні споруди. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - визнати право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який складається: літ. «А»- житловий будинок (загальна площа 69,4 кв. метра, житлова площа 37,2 кв. метра), літ. «А1» - житлова прибудова, літ. «В» - лазня, літ. «Г» гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - навіс, №1-2- надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.1957 року Кілійським Рай Бюро ЗАГС Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 353, /а. с. 11/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 19.12.1981 року м. Кілія Рай ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 245 від 19.12.1981 року, /а. с. 11/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.02.1982 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 41 від 15.02.1982 року, /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.02.1974 року, виданого Кілійським міськвиконкомом вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] , /а. с. 15/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.05.1980 року Кілійським р/о ЗАГС вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 148, /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 27.10.1989 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2479 вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її чоловік [PERSON] . Спадщину, на яке видано це свідоцтво складається з: 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , /а. с. 16/. Згідно заповіту від 02.11.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, яке на день її смерті буде йому належати, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.07.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 252, /а. с. 9/. Відповідно до технічного паспорту від 01.07.2025 року, складеного ФОП « [PERSON] » вбачається, що житловий будинок розташований в [ADDRESS] складається: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 69,4 кв. метра, житлова площа 37,2 кв. метра), літ. «А1» - житлова прибудова, літ. «В» - лазня, літ. «Г» гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - навіс, № 1-2- надвірні споруди. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~\~статті\~\~41 Конституції України\~\~кожен\~\~має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4\~ст. 3 зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу, виданого з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved