Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 03.01.2025-100000793 від 03.01.2025 року у розмірі 34 800, 00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 03.01.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) №03.01.2025-100000793. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 03.01.2025, строком на 14 днів. Відповідно до умов кредитного договору № 03.01.2025-100000793 від 03.01.2025 р. Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 03/01/2025; сума Кредиту: 15 000 грн. 00 коп.; строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 22.02.2025. Відповідно до Договору від 03.01.2025 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 03.01.2025 отримала кредитні кошти у розмірі 15 000 грн., однак така свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 34800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000 грн., по процентам в розмірі 11550 грн., дод.комісія 750,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7 500,00 інтереси ТОВ «Споживчий центр». У зв`язку із вищенаведеним, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Ухвалою від 31.07.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає чатковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту. Судом встановлено, що 03.01.2025 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір (оферту) № 03.01.2025-100000793 в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом підписання електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е296, отриманим в смс повідомленні на номер телефону, вказаний ним при реєстрації в особистому кабінеті. [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е296 підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта), заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та відповідь про прийняття пропозиції (акцепт), які містять істотні умови договору. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит на наступних умовах, а саме: дата надання/видачі кредиту - 03/01/2025; сума кредиту: 15 000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 22.02.2025; Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає козичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-8590. На виконання умов кредитного договору 03.01.2025-100000793 позивачем 03.01.2025 року перераховано на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення ТОВ «УПР» вих. № 74-2207 від 22.07.2025, номер транзакції в системі iPay.ua\~614273884. Разом з тим відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2 850,00 грн. від 16.01.2025 р., 2 850,00 грн. від 30.01.2025 р.., 2 850,00 грн. від 13.02.2025 р. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача становить 34800,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., по процентам в розмірі 11550,00 грн., по додатковій комісії - 750,00 грн. , по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 7 500,00 грн. Доказів погашення відповідачем вищевказаної заборгованості матеріали справи не містять. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору . Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України\~зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 599\~Цивільного Кодексу\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а\~ст.615\~Цивільного Кодексу\~України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановлених договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, визначених договором, у встановлений договором строк не сплатила заборгованості та передбачених договором платежів в повному обсязі, в результаті цього утворилась заборгованість. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором від 03.01.2025 року, сторонами в письмовому вигляді погоджено розмір відсотків, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та відсоткам за користування кредитом. Щодо заявлених позовних вимоги в частині стягнення заборгованості за додатковою комісією у сумі 750,00 грн., суд зазначає наступне : За змістом ч. 4\~ст.263\~ЦПК України та ч. 6ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У заявці кредитного договору № 03.01.2025-100000793 від 03.01.2025 року зазначено комісія за надання у складі чергового платежу та комісія за обслуговування у складі чергового платежу. Оскільки комісія позивачем нараховується відповідачу за дії, які кредитор вчиняє на власну користь, а саме стягується за послуги пов`язані з наданням кредиту, при цьому не вказаний перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог в цій частині. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню. Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача 7 500,00 грн. неустойки суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24лютого 2022року «Про введення воєнногостанув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625\~ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що кредитний договір укладений 03.01.2025 року в період дій воєнного стану, стягнення з відповідача неустойки у розмірі 7 500,00 грн., не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем докази, позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26 550 грн., що складається заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000,00 грн., по процентам в розмірі 11 550,00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно дост.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 848,70 грн., що відповідає пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed