Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

02 липня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява адвоката Жмуркової Владислави Юріївни, яка діє в інтересах [PERSON] , у якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника починаючи з дня подання заяви на час інвалідності. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.08.2005 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою реєстрації батьків. З початку 2025 року [PERSON] без розірвання шлюбу залишив сім`ю та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, є працездатною особою, отримує дохід, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти. Місце роботи відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСЕТ». Позивач з 2023 року (під час перебування у шлюбі) є особою з інвалідністю другої групи за загальним захворювання з порушенням опорно-рухового апарату (відсутність частини нижньої кінцівки). Інвалідність визначена до 2025 року. Позивач не працює за станом здоров`я, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2980,00 грн. щомісячно, перебувала на утриманні чоловіка. Вказала, що за станом здоров`я позивач не має можливості працювати та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980,00 грн., сума якої є недостатньою для гідного рівня життя. Вважає, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, що дає йому можливість матеріально утримувати в тому числі непрацездатну дружину на достатньому рівні на час її інвалідності, тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.08.2025 через «Електронний суд» представником позивачки адвокатом Жмурковою В.Ю. подано клопотання про долучення до матеріалів справи № 610/2451/25 Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.07.2025 № 39/25/589/В. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Жмуркова В.Ю. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача адвокат Литовченко С.І. у судовому засіданні позов визнав частково в частині розміру аліментів та вказав, що судовим наказом з відповідача вже стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, заслухавши представника відповідача адвоката Литовченка С.І., дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 20 серпня 2005 року Шебелінською сільською радою Балаклійського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 13). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Судом встановлено, що з 01.08.2023, тобто під час перебування у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності за причиною: загальне захворювання з порушенням опорно-рухового апарату, згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією, Серії 12 ААВ № 698611, на строк до 01.04.2025 (а.с. 6). З Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.07.2025 № 39/25/589/В убачається, що [PERSON] призначено дату повторного оцінювання 01.07.2027 (а.с. 28-29). Як зазначено у позові, [PERSON] на даний час є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, тому вимушена звернутись до суду з позовом до свого чоловіка про стягнення з нього аліментів на її утримання. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач, може і зобов`язаний утримувати свою дружину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що [PERSON] не працює, на даний час має ряд захворювань, крім пенсії, інших доходів не має. Враховуючи, що відповідач факт спільного проживання з позивачкою не заперечує та не оспорює, тобто визнає її дружиною, стан здоров`я та матеріальне становище позивача; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на утриманні дочки, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача у розмірі - 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Судом встановлено, що безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. З огляду на це, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів як дружини, яка має інвалідність, у розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду 02.07.2025 і протягом строку інвалідності по 01.07.2027. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. (згідно ч.3 ст.79 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги, з відповідача мають бути стягнуті 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі викладеного,

Outcome: partial