Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа № 754/17138/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В.про визнання заповіту недійсним, за результатом розгляду якої судом 14.07.2025 року ухвалено судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 21.07.2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Василюк А.П. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених [PERSON] судових витрат на правничу допомогу під час розгляду цивільної справи за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Зазначена вище заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Василюка А.П. мотивована тим, що у судовому засіданні 14.07.2025 року під час судових дебатів він повідомив, що заява про розподіл судових витрат буде подана протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У судовому засіданні сторони відсутні, з урахуванням правил ч.4 ст.270 ЦПК України у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. За даними матеріалів справи встановлено, що представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що [PERSON] просить понесені ним витрати на правничу допомогу за результатами судового розгляду справи, точний розрахунок яких буде надано додатково. До заяви про розподіл судових витрат заявник - адвокат Василюк А.П. подав до суду докази на підтвердження розміру судових витрат, які поніс відповідач [PERSON] , а саме: копію договору №23/11-21 про надання правової допомоги від 23.11.2021 року, що був укладений адвокатом Василюком А.П. та [PERSON] щодо надання адвокатом правової допомоги; копії додаткових угод № №1,2,3 до договору №23/11-21 про надання правової допомоги від 23.11.2021 року про надання правової допомоги (адвокатських послуг); копію акту №01 приймання-передачі правової допомоги (послуг) за договором №23/11-21 від 23.11.2021 року про надання правової допомоги (адвокатських послуг), складений 18 липня 2025 року. На думку суду, заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкем у справі [PERSON] під час розгляду позовних вимог [PERSON] про визнання заповіту недійснимя підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так з додаткової угоди №1 до договору №23/11-21 про надання правової допомоги від 23.11.2021 року встановлено, що сторони погодили винагороду у фіксованому розмірі 30 000 гривень, а додатковими угодами №2,№3 до цього ж договору погоджено строки сплати клієнтом адвокату суми, визначеної відповідно до пункту 13 договору, а також строки дії договору до 22.11.2023 року та 22,11.2025 року відповідно. Як видно зі змісту доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення від 21.07.2025 року акту №01 приймання-передачі правової допомоги (послуг) за договором №23/11-21 від 23.11.2021 року про надання правової допомоги (адвокатських послуг), складеного 18 липня 2025 року адвокатом було виконано роботи: попередня усна консультація щодо позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним (вартість 2 000, 00 грн.); обрання та обґрунтування правової позиції відповідача, консультація під час збирання доказів (вартість 1 000, 00 грн.); складання та надсилання відзиву по позовну заяву [PERSON] (вартість 6 000, 00 грн.); ознайомлення в суді з матеріалами цивільної справи №752/2195/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, складання та подання 06.09.2022 року клопотання про приєднання матеріалів вказаної справи до матеріалів справи №754/17138/20 (вартість 3 000, 00 грн.); ознайомлення з матеріалами справи 25.01.2023 року та 21.05.2025 року (загальна вартість 2 000, 00 грн.); представництво у судових засіданнях - 02.12.2021 року, 10.05.2022 року, 21.09.2022 року тривалістю 3 години, 30.05.2023 року тривалістю 2 години, 06.03.2025 року, 26.05.2025 року (відео конференція не відбулася з технічних причин), 14.07.2025 року тривалістю 2 години - загальна вартість послуг 15 000, 00 грн. Як видно зі змісту відзиву представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка В.А., останній вказував, що відповідач буде просити суд відшкодувати йому понесені судові витрати на правничу допомогу за результатами судового розгляду справи, зауважив, що розмір гонорару може змінюватися в залежності від обсягу виконаної роботи, а тому розмір вартості таких послуг та докази на їх підтвердження будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Звертаючись до суду з заявою про розподіл судових витрат, заявник просив суд стягнути з позивачки [PERSON] на користь відповідача у справі 30 000 гривень. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Крім того, суд звертає увагу на те, що в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 зроблено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial