Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2021 року між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» укладений договір про споживчий кредит № 132/0062, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 100000,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.07.2026 року із сплатою 40 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 2.5.1. за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 5000,00 грн. протягом 1 банківського дня з моменту підписання договору. Зазначену суму комісійної винагороди вирахувано з кредитних коштів та позичальнику було перераховано 95000,00 грн. на поточний рахунок за № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1666,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 16 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів до послідовності, визначеної цим договором. Відповідач належним чином не виконував умови договору, тому виникла заборгованість у сумі 101103,20 грн., яка складається з 88214,59 грн. заборгованості за основним боргом, 12888,61 грн. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 17 червня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься заява АТ «Ощадбанк» про розгляд справи за відсутності його представника, згідно якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.07.2021 року між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» укладений договір про споживчий кредит № 132/0062, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 100000,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.07.2026 року із сплатою 40 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 2.5.1. за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 5000,00 грн. протягом 1 банківського дня з моменту підписання договору. Зазначену суму комісійної винагороди вирахувано з кредитних коштів та позичальнику було перераховано 95000,00 грн. на поточний рахунок за № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1666,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 16 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів до послідовності, визначеної цим договором. Відповідач всупереч умов договору у повному обсязі взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі грн., яка складається з 101103,20 грн., яка складається з 88214,59 грн. заборгованості за основним боргом, 12888,61 грн. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Оскільки [PERSON] у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, зазначені суми підлягають стягненню з нього на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved