Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кегічівської селищної ради, про надання дозволу на зняття з місця реєстрації проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , без згоди матері. В обгрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] з 22.06.2018р. перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області шлюб розірвано у 2024р. Неповнолітня донька [PERSON] зареєстрована за адресою свого батька -позивача [PERSON] ([ADDRESS] ). Зазначено, що з моменту народження дитина фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] вказує, що її син [PERSON] , співвласник квартири, проживає за кордоном і не заперечує щодо зняття неповнолітньої [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Позивачка переконана, що в інтересах дитини, остання повинна проживати за адресою реєстрації своєї матері, а саме: [ADDRESS] . При зверненні до Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради з метою зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON] , позивачу [PERSON] було відмовлено і повідомлено, що не можливо зняття з місця реєстрації, оскільки відсутня згода матері на зміну/декларування місця проживання. Отримати таку згоду матері дитини не має можливості, оскільки остання не погоджується надати згоду на зняття дитини з місця реєстрації та зареєструвати за адресою фактичного проживання. Окрім того, позивачі вказують на наявність у відповідача [PERSON] власного житла, квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці на праві власності, та яка має більш належні умови для проживання дитини. У зв`язку з чим, позивачі просять суд надати дозвіл на зняття з місця реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди матері дитини - [PERSON] , стягнути з відповідача на користь позивачів порівну витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 14.01.2025 р. у справі відкрито провадження та призначений розгляд за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Каніщева В.С. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Мозгової О.А. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу без участі відповідача та її представника. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Кегичівської селищної ради, просить провести розгляд справи за їх відсутності, свою позицію висловили у листі -відповіді від 17.07.2025 № 754/01-28, щодо неможливості зняття з реєстрації малолітньої дитини з домоволодіння. Заслухавши пояснення представника позивачів, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд доходить наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.10.2018 батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.15/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.03.2010 р. квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 33,3 кв.м., належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - частина та [PERSON] - частина /а.с.5, 117,118/. Згідно витягу із ЦНАП про зареєстрованих у житловому приміщенні № 10-10/418 від 30.04.2024р., у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та неповнолітня [PERSON] /а.с. 7/. Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/004317242 від 30.04.2024 [PERSON] , [INFO] , заєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 14/. Згідно з актом обстеження умов проживання від 07.05.2024р. складеного начальником ССД Кегичівської селищної ради Богинською Т.І. та головним спеціалістом ССД Кегичівської селищної ради Мосенцовою В.О., за адресою: [ADDRESS] малолітня [PERSON] не проживає з народження. За цією адресою проживає [PERSON] , [INFO] [PERSON] в березні 2022 року виїхав до Польщі. /а.с.11/. Як вбачається з письмових пояснень сусідів [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , малолітня [PERSON] , онука [PERSON] , з народження не проживає за адресою: [ADDRESS] . /а.с.11,12/. Відповідно до акта про фактичне місце проживання від 30.04.2024р. за № 12-13/137, при проведенні обстеження у квартирі [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] у домоволодінні проживає одна. Інші члени сім`ї зареєстровані, але фактично не проживають за вказаною адресою /а.с.13/. Як вбачається з письмової вимоги від 05.09.2024р., [PERSON] зверталася до [PERSON] з проханням зняти дитину [PERSON] з місця реєстрації або надати дозвіл на здійснення зняття з реєстрації бабусі - [PERSON] /а.с.8,9/. З відповіді ЦНАП Кегічівської селищної ради від 03.10.2024 р. за № 10-08/103 адресованій [PERSON] вбачається, що останній відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] та роз`яснено, що подання заяви про зняття з зареєстрованого місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників. /а.с. 16/. Окрім того, 12.10.2025р. позивач [PERSON] зверталася з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Кегичівської селищної ради /а.с.10/. В позовній заяві зазначено, що відповідач згоди на зняття з реєстрації постійного місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не надає. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 22.07.2025р., власником квартири [ADDRESS] загальною площею 33,2 кв.м. є [PERSON] /а.с.115/. В ході розгляду справи представником відповідача було долучено наступні документи: посвідчення серії [NUMBER] про державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю - [PERSON] , [INFO] , та рішення комісії для визначення інвалідності в Ополе (Польща) про встановлення інвалідності ZN.8321.2.28.2024 від 12.02.2024р., відповідно до якого [PERSON] встановлено інвалідність з народження. /а.с.86-88/. Згідно листа-відповіді від 17.07.2025 № 754/01-28 Служби у справах дітей Кегичівської селищної ради щодо неможливості зняття з реєстрації малолітньої дитини з домоволодіння, «зняття з реєстрації дитини без надання іншого житла або реєстрації за новим місцем проживання може бути розцінене як порушення її житлових прав, що є недопустимим згідно із законодавством. Таким чином, виписка дитини з домоволодіння є неможливою без відповідних юридичних підстав, погодження із законним представниками дитини». /а.с 105/. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю СОН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частинах 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Суд,

Outcome: dismissed