Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний Банк України» та [PERSON] , у розмірі 282\~014 грн. 75 коп. (складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 245 906 грн. 12 коп.; процентів за користування кредитом - 36 108 грн. 63 коп.) звернути стягнення на майно, що є предметом застави відповідно до Договору застави майна №0271-420-1 від 16 вересня 2021 року, а саме: автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, тип легковий загальний універсал В, номер шасі [NUMBER] , колір сірий, рік випуску 2020, номер державної реєстрації AH09970OI, об`єм двигуна 1591 см3, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження зі встановлення початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09334702, місцезнаходження: вул. Сіверська, буд. 54, м. Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, 84302). Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за довіреністю Снайко Г.О. надала суду заяву в якій підтримала позов в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується повернутим на адресу суду конвертом з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання», відзив на позовну заяву не подавала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати АТ «Державний ощадний банк України» у добровільному порядку заборгованість за Договором про споживчий кредит. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 24 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №0271-341(для придбання транспортного засобу), відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав [PERSON] кредит в загальному розмірі 419\~000,00 грн строком на 60 місяців терміном остаточного кредиту не пізніше 23 лютого 2026 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. Відповідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 2.1. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року Банк зобов`язується надати [PERSON] на умовах цього договору, а [PERSON] має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.2.4.1. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року за користування Кредитом [PERSON] зобов`язана сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі: розмір процентної ставки, що сплачується [PERSON] за користування Кредитом з дати отримання кредитних коштів по 15.09.2024 включно складає 0,01 процентів річних; починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки у розмірі 0,01 до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором - 16,99 процентів річних. Також п.п. 2.4.2., 2.4.3. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року встановлено, що проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий [PERSON] , починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом (п. 2.4.3. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року). Відповідно до п.п. 4.3.1,- 4.3.4. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року [PERSON] зобов`язалася належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих па фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. Відповідно п. 3.3.2 Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року повернення кредиту, сплата процентів, комісійних винагород здійснюється [PERSON] згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором. Безпосередньо п. 3.3.3. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року покладає на [PERSON] обов`язок\~здійснювати повернення\~кредиту рівними\~частинами в\~розмірі 6\~983\~грн.\~33\~коп. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом, та сплати процентів, комісійних винагород, відповідно до черговості визначеної Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року. Останній платіж в рахунок повернення кредиту, процентів, комісійних винагород [PERSON] зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року. Відповідно п. 3.3.4. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року якщо сума платежу, що надійшла в повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати погашення простроченого платежу та нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 9.2. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року. Надавши позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі, встановленому Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року, свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року Банк виконав у повному обсязі. Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушивши в односторонньому порядку умови Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року та діюче цивільне законодавство, відповідачка кредит та проценти за його користування в повному обсязі та своєчасно не сплачує. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Пунктом 3.9. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку. Так, відповідно до п.п. 3.9.1, 3.9.1.1. Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року Банк може вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь - яким іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), у разі затримання на один календарний місяць сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором та/або платежів за договором відновлюваної кредитної лінії, укладеним між [PERSON] та Банком щодо надання кредиту для оплати страхових платежів за договором страхування транспортного засобу (у разі укладення такого договору). У відповідності до п.п. 3.9.2. п. 3.9. розділу 3 Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року виконання [PERSON] Вимоги Банку щодо дострокового повернення Кредиту (відкликання Кредиту), належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року повинно бути проведено [PERSON] протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. З метою\~належного виконання\~кредитних зобов`язань\~між Банком,\~з однієї\~сторони,\~та [PERSON] з другої сторони, був укладений договір застави майна від 24 лютого 2021 року, згідно з п. 2.1, п.2.4 якого Заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в заставу, а Заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених цим договором предмет застави, що належить Заставодавцю на праві власності, а саме: автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, тип легковий загальний універсал В, номер шасі [NUMBER] , колір сірий, рік випуску 2020, номер державної реєстрації [NUMBER] , об`єм двигуна 1591 см3. Стаття 572 ЦК України передбачає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно з п.п. 4.1.7. п. 4.1. розділу 4 Договору застави майна Банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання зобов`язання, звернути стягнення на Предмет застави, у тому числі у разі: якщо інша ніж Заставодержатель особа набула права стягнення на Предмет застави; порушення Заставодавцем за цим Договором умов щодо розпорядження Предметом застави, щодо його заміни; невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору, якщо прострочення строку погашення будь - якого з платежів або його частина становить більше місяця); невиконання або неналежного виконання Заставодавцем зобов`язань щодо сплати страхових платежів за договором страхування Предмета застави; якщо Заставодавець порушив свої обов`язки щодо збереження та/або використання Предмета застави за призначенням; будь-якої передачі у володіння, користування чи розпорядження Заставодавцем Предмета застави іншій особі без попередньої письмової згоди Заставодсржателя; пошкодження Предмета застави та у випадку, якщо Заставодавець на вимогу Заставодержателя не відновив його або, за згодою Заставодержателя, не замінив іншим рівноцінним майном; якщо будь-яка інформація Заставодавця, надані документи щодо цього Договору чи Кредитного договору виявились недостовірними після того, як вони були надані чи підтверджені, і наслідком настання цих фактів стало невиконання Заставодавцем Зобов`язання; втрати Заставодавцем працездатності з будь - яких причин та/або в разі смерті Заставодавця; у разі порушення Заставодавцем інших обов`язків, встановлених цим Договором та/або Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року, та в інших випадках, передбачених Законодавством. За умовами п.п. 4.1.6. п. 4.1. розділу 4 Договору застави майна у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем Зобов`язання за Договором про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року та/або обов`язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, Банк має право звернути стягнення на Предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі включаючи: основну суму боргу за кредитом; проценти за користування кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі і штрафні санкції, що передбачені та/або які випливають із Кредитного договору, а також витрати і збитки, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням Заставодавцем умов Кредитного договору та/або цього договору; витрати Заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за Кредитним договором та зі зверненням стягнення на Предмет застави за цим Договором (в тому числі витрати, пов`язані з реалізацією Предмета застави та вартість послуг незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності), а також витрати на утримання і збереження Предмета застави. Відповідно до вимог ч.3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. 23 серпня 2024 року Банком в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом №93199783. У зв`язку з тим, що [PERSON] допущено порушення зобов`язання за договором з березня 2022 року, а останній частковий платіж нею було здійснено 26 серпня 2024 року, станом на 11 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 0271-341 (для придбання транспортного засобу) від 24 лютого 2021 складає 282\~014 грн. 75 коп., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 245\~906 грн. 12 коп.; сума заборгованості за процентами - 36\~108 грн. 63 коп. [PERSON] значний період порушує умови Договору про споживчий кредит №0271-341 від 24 лютого 2021 року, не сплачує кредит, проценти за його користування, отже тим самим завдає шкоди Банку, оскільки позбавляє Банк отримання доходу, на який він розраховував при укладенні Договору. Відповідно до ч. І ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов`язання особа може звернутися до суду за його захистом. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, та спростовували доводи позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 4\~230,22 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved