Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В липні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» за допомогою документа сформованого в системі «Елктронний суд» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором № 508504-КС-001 про надання кредиту від 30 серпня 2024 року в розмірі 23152,40 грн., що складається з: 9230,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9145,40 грн. - заборгованість за відсотками, 4776,80 грн - заборгованість по штрафах та судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 30 серпня 2024 року між сторонами укладено договір про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов укладеного договору позивачем надано в кредит відповідачу грошові кошти в сумі 11000,00 грн, строком на 24 тижні, зі сплатою 1,0% за користування кредитними коштами на строк до 14 лютого 2025 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 04 вересня 2025 року, витребувано у АТ «Укрсиббанк» інформацію, що містить банківську таємницю, виписку руху коштів по картці відповідача з 30 серпня 2024 року. На виконання вимог ухвали 28 серпня 2025 року від АТ «Укрсиббанк» надійшла виписка про рух коштів по рахунку [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, заперечувала проти стягнення з неї штрафу, просила врахувати часткове погашення нею заборгованості через значні фінансові труднощі. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 30 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 508504-КС-001 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 30 серпня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 508504-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 508504-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4139, на номер телефону [NUMBER] , який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Отже, 30 серпня 2024 року між сторонами укладено Договір № 508504-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 11000,00 грн, строком на 24 тижні, а саме до 14 лютого 2025 року, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Комісія за надання кредиту - 2200,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 26966,30 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав відповідачу грошові кошти в розмірі 11000,00 грн картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Що також доводиться випискою з особового рахунку [PERSON] , яка надана на вимогу суду. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 22 червня 2025 року становить 23152,40 грн, з яких: 9230,20 грн - суми прострочених платежів за тілом кредиту; 9145,40 грн - суми прострочених платежів по процентах; 4776,80 грн - сума заборгованості по штрафам. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як досліджено судом з наданого позивачем розрахунку заборгованості в період кредитування позичальник сплатила кредитору 1769,80 грн в погашення креитних коштів, 7649,90 грн - в погашення відсоткв за корисутвання кредитом, 2200,00 грн - комісію, а разом 12342, 90 грн. Окрім того, 23 березня 2025 року позичальник сплатила 400, 00 грн на погашення кредиту. З урахуванням сум сплачених позичальником в погашення кредитної заборгованості, суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості за тілом кредиту - 9230,20 грн та за відсотками- 9145,40 грн., вважає заборгованість в загальному розмірі 18375,60 грн. доведеною, такою що підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості зі штрафу в розмірі 4776,80 грн, суд приходить до переконання про відмову в їх задоволенні, з наступних підстав. Відповідно до п. 18 Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі № 758/5318/23 провадження № 61-15103св24 зазначено, що «Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З урахуванням висновків, які викладені у вказаній вище постанові Верховного Суду, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для відмови ТОВ «Бізнес Позика» в стягненні з [PERSON] заборгованості зі штрафу в розмірі 4776,80 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками в загальному розмірі 18375,60 грн є правомірними та обґрунтованими, такими що підлягають задоволенню. В задоволенні решти вимог про стягнення штрафу в розмірі 4776,80 грн. слід відмовити. Щодо стягнення судових витрат Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції № 9931 від 22 липня 2025 року. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновкупро стягнення з відповідача на користь позивача частину понесених судових витрат, пропорціцйно розміру задоволених вимог1922,61 грн, виходячи з розрахунку (18375,60х2422,40:23152,40).

Outcome: partial