Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та скасування реєстрації декларації, який мотивує тим, що [INFO] в м. Буринь помер її чоловік [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом із нею та дочкою [PERSON] , хоча фактично вони проживали вдвох із спадкодавцем. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майне, до складу якої входить, земельна ділянка площею 0,0644 га, кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] та 39/100 часток житлового будинку житлового будинку «А-І» загальною площею 96,5 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., з відповідною часткою господарських та надвірних споруд: прибудови а2, сараю літ.«Б», літньої кухні літ. «В», погрібу літ. «Пг», гаражу літ «Г», навісу літ «Д», вбиральні літ. «Е» та огорожі №«1-3», які розташовані по [ADDRESS] . За життя її чоловіком [PERSON] була подана декларація про готовність до експлуатації об`єкта будівництва реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] , яка зареєстрована в ЄДЕССБ 12.03.2024 під реєстраційним номером УІ101240312679. Наказом управління ЖКГ, містобудування та архітектури за №13-ОД від 18.03.2024 «Про зміну адреси «блокованому житловому будинку в м. Буринь» змінено адресу «блокованому житловому будинку» з [ADDRESS] на [ADDRESS] . 27.03.2024 року головним інспектором будівельного нагляду державної інспекції архітектури та містобудування України Федан Д.Ю., була зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, розташованого по [ADDRESS] , проте зареєструвати своє право власності на блоковий будинок по [ADDRESS] , чоловік не встиг та помер [INFO] . З приводу оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Фесенка А.О. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого 09.05.2024 року була заведена спадкова справа №74/2024 та 06.11.2024 на частину спадкового майна, а саме на частку земельної ділянки площею 0,0644 га, кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2024 нотаріусом роз`яснено, що ним видане свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/2 частку у праві власності на вищезазначену земельну ділянку, а іншу частку у спадщині, яка складається з частки у праві власності на вищезазначену земельну ділянку нотаріус залишив відкритою, оскільки заява про відмову від спадщини від іншого спадкоємця [PERSON] не надходила і належні докази того, що вона спадщину не прийняла, йому надані не були. Крім того, при вивченні наданих документів щодо оформлення спадщини на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,нотаріусом було встановлено, що спадкодавцем було подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, яку було зареєстровано 27.03.2024 року Державною інспекцією архітектури та містобудування. Однак відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 04.05.1993 року, за померлим зареєстроване 04.05.1993 року в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 18, реєстровий номер запису 3843, право власності на 39/100 часток у праві власності на житловий будинок, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. [PERSON] вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини відповідач [PERSON] (їхня із спадкодавцем дочка) хоч і була зареєстрована на однією адресою зі спадкодавцем, проте постійно за вказаною адресою не проживала, а також у визначений законом строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, а тому спадщину після смерті батька не прийняла. На підставі викладеного просила суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] в м. Буринь Конотопського району Сумської області, чоловіка [PERSON] , право власності на: частку земельної ділянки загальною площею 0,0644 га, кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 39/100 часток житлового будинку житлового будинку загальною площею 96,5 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., з відповідною часткою господарських та надвірних споруд: прибудови а2, сараю літ.«Б», літньої кухні літ. «В», погрібу літ. «Пг», гаражу літ «Г», навісу літ «Д», вбиральні літ. «Е» та огорожі №«1-3», які розташовані по [ADDRESS] .; скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] , яка зареєстрована в ЄДЕССБ 12.03.2024 під реєстраційним номером ІУ 101240312679 та скасувати декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, розташованого по [ADDRESS] , яка зареєстрована в ЄДЕССБ 27.03.2024 під реєстраційним номером ІУ 161240327507. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 03.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 03.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також, [PERSON] пояснила, що після смерті чоловіка вона неодноразово зверталась до різних органів з приводу оформлення права власності на житловий будинок, яке не вспів зареєструвати її чоловік за життя, однак постійно отримувала відповідь про неможливість реєстрації права власності. При цьому жодна посадова особа не могла роз`яснити їй як вийти з даної ситуації. В подальшому при зверненні на гарячу лінію Державної інспекції архітектури та містобудування України вона отримала роз`яснення, що єдиним способом завершення нею оформлення права власності на житловий будинок є скасування декларацій про його готовність до експлуатації. Представник відповідача Державної інспекції архітектури та містобудування України Бабій А.А. в судовому засіданні, заявлені до інспекції, позовні вимоги про скасування декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва та декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністією не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, оскільки згідно чинного законодавства єдиною підставою для скасування вказаних декларацій може бути внесення до них недостовірних відомостей, на що сторона позивача не покликається, та під час реєстрації декларацій встановлено не було. Крім того, вважає, що позивачкою обрано неефективний засіб захисту своїх прав, оскільки вона має звертатись до органу реєстрації речових прав на нерухоме майно, як спадкоємець замовника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, а також підтвердила, що проживає за кордоном з 2010 року та була відсутня за місцем реєстрації на момент відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Заслухавши доводи учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] та батько відповідачки [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с.9, 9 (зворотна сторона)). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 04.05.1993 р. виконкомом Буринської міськради народних депутатів та зареєстрованого в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації і записаного в реєстрову книгу 18 за реєстровим номером 3843, [PERSON] на підставі приватної власності належали 39/100 частки житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с.12) Також, відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ №356741, виданого 19.03.2009 року на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Буринської міської ради від 27.01.2009 р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01962700588, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0644 га, кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, призначена для індивідуального житлового будівництва, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 47). З метою оформлення спадщини на вищезазначене спадкове майно, яке належало померлому [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Фесенка А.О., яким 09.05.2024 року було заведено спадкову справу номер у нотаріуса 74/2024, номер у Спадковому реєстрі 72411246 та на частину спадкового майна, а саме частку земельної ділянка площею 0,0644 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, розташованої в [ADDRESS] , колишнім - 4/а позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.44, 45). Проте, постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, винесеної 06.11.2024 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Фесенком А.О., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , 1949 року народження, який помер [INFO] , на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0644 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , колишнім - 4/а, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054; житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку приватний нотаріус обгрунтовував тим, що іншу частку у спадщині, яка складається з частки у праві власності на вищезазначену земельну ділянку, відповідно до ч.1 ст.1267 ЦПК він залишив відкритою, оскільки заява про відмову від спадщини від [PERSON] не надходила і належні докази того, що вона спадщину не прийняла, йому надані не були. Крім того, при вивченні наданих документів щодо оформлення спадщини на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було встановлено, що спадкодавцем було подано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, яку було зареєстровано 27.03.2024 року Державною інспекцією архітектури та містобудування України за реєстровим номером ІУ16124032757507. Частиною 2 ст.331 ЦК України визначено, «якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації». Відповідно до ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, однак відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 04.05.1993 року виконкомом Буринської міської ради народних депутатів на підставі рішення від 25.02.1993 року, за померлим зареєстроване 04.05.1993 року в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 18, за реєстровим номером запису 3843, право власності на 39/100 часток у праві власності на житловий будинок, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с.55). Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою\~-\~четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2009 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З довідки відділу ЦНАП виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області №1304 від 11.10.2024 вбачається, що [PERSON] [INFO] , значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] і разом з ним на день смерті [INFO] , згідно реєстру територіальної громади значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З витягів з реєстру Буринської територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9). Разом з цим, з акту від 08.05.2024 р. складеного комісією у складі депутата Буринської міської ради Конотопського району Сумської області Дереземлі В.В. та сусідів: [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що разом із [PERSON] , який помер [INFO] в м. Буринь Конотопського району Сумської області, на день його смерті фактично постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , його дружина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , фактично не проживала взагалі за місцем своєї реєстрації, виїхала за кордон в 2010 році, та не проживала фактично із своїм батьком [PERSON] , на день його смерті [INFO] (а.с.11). Таким чином, оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , то її позовна вимога про визнання за нею права власності на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,0644 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5920910100:00:020:0054, підлягає задоволенню. При вирішенні решти позовних вимог, суд виходить з наступного. Так з матеріалів справи вбачається, що 04.03.2024 року на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-16). За життя [PERSON] також була подана декларація про готовність до експлуатації об`єкта будівництва реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] , яка зареєстрована в ЄДЕССБ 12.03.2024 під реєстраційним номером УІ101240312679. Наказом управління житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Буринської міської ради Сумської області №13-ОД від 18.03.2024 Про зміну адреси «блокованому житловому будинку» в м. Буринь змінено адресу «блокованому житловому будинку» згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ101240312679), ідентифікатор об`єкта 01.3384875.5119327.20240301.01.0000.16: [ADDRESS] на підставі п.4 ч.11 ст.26-3 «Про регулювання містобудівної діяльності», присвоєно «блокованому житловому будинку» згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] » (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ101240312679), ідентифікатор об`єкта 01.3384875.5119327.20240301.01.0000.16 адресу: [ADDRESS] (а.с.24). 27.03.2024 року головним інспектором будівельного нагляду державної інспекції архітектури та містобудування України Федан Д.Ю., була зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, розташованого по [ADDRESS] . Однак, за життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на блоковий будинок за вищевказаною адресою. 14.01.2025 року [PERSON] звернулась із заявою про надання письмових роз`яснень до державної інспекції архітектури та містобудування України в якій просила роз`яснити порядок до оформлення (впорядкування) документів для подальшої реєстрації права власності за нею на 39/100 часток житлового будинку з господарськими приміщеннями, які розташовані по [ADDRESS] , а саме роз`яснити про необхідність скасування/внесення змін до декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, розташованого по [ADDRESS] за реєстровим номером ІУ161240327507 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва Реконструкція частини будинку в блокований житловий будинок по [ADDRESS] за реєстровим номером ІУ101240312679, де заявником був померлий [PERSON] (а.с.58). Листом державної інспекції архітектури та містобудування України №549/03/18-25 від 05.02.2025 [PERSON] повідомлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Також [PERSON] було роз`яснено, що чинним законодавством не врегульовано питання скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації за заявою фізичної чи юридичної особи (а.с.59-60). 12.05.2025 року [PERSON] звернулась до відділу ЦНАП виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області із заявою про надання письмових роз`яснень про можливість (не можливість) на даний час реєстрації права власності на блокований житловий будинок по [ADDRESS] , за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.140-141). Згідно письмової відповідді відділу ЦНАП виконавчого комітету Буринської міської ради Сумської області №07-12/902 від 29.05.2025 [PERSON] повідомлено, що є не можливою реєстрація права власності за [PERSON] , який помер [INFO] , на блокований житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.136-139). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до частин першої та третьої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Аналіз положень зазначених норм свідчить, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Сторонами у справі не заперечується, що спірний житловий будинок прийнятий до експлуатації, однак право власності на нього не зареєстровано. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21), від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18). Питання отримання документів, які надають право виконувати будівельні роботи, визначено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI та Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466). За приписами пункту 1 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 13 Порядку № 466 закріплено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів із дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. У випадках, встановлених у Порядку, ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під час реалізації експериментального проєкту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2020 № 559, у разі подання повідомлення через електронний кабінет внесення до реєстру інформації, зазначеної у повідомленні, здійснюється в день його надходження автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру. Згідно з пунктом 11 Порядку № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України від 14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI закріплено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення. Відомості про набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності. Таким чином, реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути скасована у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, виключною підставою для скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; будівництво здійснюється/здійснено за відсутності затвердженого в установленому порядку проєкту або будівельного паспорту; скасовано містобудівні умови та обмеження. Однак, на внесення [PERSON] будь-яких недостовірних даних до декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва та декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, які просить скасувати позивачка, остання у позові не покликається, а також під час розгляду справи не заперечувала, що такі дані в деклараціях відсутні. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 39/100 часток житлового будинку, який існував до реконструкції частини будинку в блокований житловий будинок, а також про скасування декларацій про готовність до експлуатації об`єкта будівництва та про готовність до експлуатації об`єкта за амністією задоволенню не підлягають.

Outcome: partial