Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] набуту ними за час шлюбу квартиру [ADDRESS] , здійснити поділ зазначеної квартири, визнавши за ним право власності на частину цієї квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2014 року. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , яка наразі проживає разом із відповідачем та на утримання якої позивач сплачує визначені судом аліменти. Оскільки подружнє життя між сторонами не склалось, шлюб між ними рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2023 року було розірвано. У період шлюбу у 2015 році, подружжям було прийнято спільне рішення про придбання спірної квартири. На грошові кошти, які були подаровані батьками сторін, подружжя придбало майнові права на об`єкт інвестування, квартиру, загальною площею 36,31 квадратний метр в Дарницькому районі м. Києва, що підтверджується договором про уступку майнових прав №70438 від 30.04.2015 року, укладеним між [PERSON] та АКБ «Аркада». 22.01.2018 року, на підставі договору про участь у ФФБ №70438 від 29.04.2015 року, акту приймання-передачі об`єкта інвестування (квартири) від 18.01.2018 року, довідки про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування №52292 від 18.01.2018 року, за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 36,3 квадратних метра, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Далі за спільною згодою подружжя було прийнято рішення у вказаній квартирі зареєструвати місце проживання відповідача. Але фактично сторони у спірній квартирі ніколи не проживали. Відповідач разом із донькою проживає у квартирі своєї матері, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, сторони не дійшли згоди, щодо поділу спільного майна квартири, в наслідок чого позивач звернувся до суду. Відповідно до приписів ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо один з подружжя спростовує презумпцію рівності часток у майні то тягар доказування обставин необхідних для спростування презумпції спільності майна покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Між сторонами не було укладено шлюбних договорів. Враховуючи наведене, придбана за час шлюбу квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . має розглядатися як майно належне на праві спільної сумісної власності обом з подружжя в рівних частинах. Враховуючи наведене, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27.11.2023 року, по справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01.04.2024 року, було відмовлено представнику відповідача [PERSON] , адвокату Лісовій Д.О. в поновленні пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.07.2024 року, вказану цивільну справу було об`єднано із цивільною справою №753/8611/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.09.2024 року, по справі було закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до розгляду. Відповідач звернулась до суду із зустрічною позовною заявою. В обґрунтування якої зазначено, що придбанню [PERSON] у власність спірної квартири передувало укладання 20.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] договору позики. Відповідно до умов вказаного договору позики [PERSON] зобов`язалась передати [PERSON] грошові кошти у сумі 14000 доларів США, що еквівалентно 165200 грн, для придбання останньою в подальшому квартири. Вказаний договір було укладено в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] . Після цього 02.09.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Наприкінці квітня 2015 року, мати позивача передала подружжю 6000 доларів США, що еквівалентно 128646 грн. 29.04.2015 року, між [PERSON] та ПАТ АКБ «Аркада» було укладено договір №70438 про участь у фонді фінансування будівництва, за яким відповідач надала свою згоду на участь у фінансуванні будівництва. 29.04.2015 року та 30.04.2015 року, відповідачем були внесені кошти за зазначеним договором на загальну суму 460343,07 грн. 30.04.2015 року, згідно договору про уступку майнових прав №70438 від 30.04.2015 року укладеному між [PERSON] та ПАТ АКБ «Аркада» було придбано майнові права на об`єкт інвестування, а саме квартиру у [ADDRESS] . Вартість об`єкту інвестування становила 451596,55 грн. Після цього, 18.01.2018 року між відповідачем та ПАТ АКБ «Аркада» було укладено додаткову угоду про участь у ФФБ від 29.04.2015 року . В той же день відповідачу було видано довідку про право на набуття у власність об`єкта інвестування, будівництво якого було профінансовано у повному обсязі, а саме у сумі 451596,55 грн. В той же день між відповідачем та забудовником ТОВ «Будеволюція» складено і підписано акт прийому-передачі об`єкта інвестування. 24.01.2018 року, відповідачем отримано витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію право власності за [PERSON] квартири [ADDRESS] . У липні 2020 року, відповідач полишив родину та шлюбні відносини між сторонами припинились. 20.07.2023 року, рішенням Дарницького районного суду м. Києва, шлюб між сторонами було розірвано. Зазначено, що загальна вартість квартири склала 460343,07 грн., яка складається з вартості самого об`єкту у сумі 451596,55 грн та 1,9% комісія фонду фінансування згідно договору 8746,52 грн. Кошти які були спрямовані на загальну вартість об`єкту складались з особистих коштів [PERSON] , а саме 14000 доларів США та 6000 доларів США переданих матір`ю [PERSON] під час шлюбу, а також спільних коштів сторін, які вони зібрали під час шлюбу в розмірі 31523,07 грн. Таким чином вважає, що загальна частка [PERSON] у вартості квартири складає 80084,54 грн, що складає 17% від загальної вартості квартири, а частка відповідача дорівнює 83 % вартості квартири і складає 380258,54 грн. Також зазначено, що позивач наразі у спірній квартирі не проживає та не сплачує комунальні платежі. У придбанні будівельних матеріалів та ремонтних роботах після введення в експлуатацію будинку [PERSON] не приймав. Спірну квартиру технічно не можливо поділити, без втрати цільового призначення, оскільки вона є однокімнатною. Спільне володіння та користування квартирою є неможливим. У спірній квартирі наразі має реєстрацію та місце проживання відповідач та малолітня дитина [PERSON] . Позивач має борг перед відповідачем по сплаті аліментів, який складає 55688,79 грн. З липня 2020 року малолітня дитина сторін проживає із відповідачем, яка повністю взяла всю турботу про дитину на себе. Вважають, що вказані обставини відповідно до вимог ст. 70 СК України та практики Верховного суду дають підстави для відступу від начал рівності часток подружжя у праві спільної власності. Також зауважують, що позивач починаючи з 2014 року часто змінював роботу, посади і навіть професії. Між такими змінами були періоди безробіття по 6 місяців. Тому у позивача не було за час подружнього життя постійного доходу для утримання родини. В той же час відповідач до шлюбу працювала та отримувала високий дохід, а також мала певний дохід і під час перебування у декретній відпустці. Зауважує, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що спірне майно було придбане за спільні сумісні кошти. Придбання спірної квартири відбулось на основі спільного фінансування її вартості за рахунок коштів відповідача, її матері та частково матері позивача. Матір позивача займала керівні посади у міністерстві фінансів, мала гарну заробітну плату, а натепер гідну пенсію. Бабця відповідача продала житловий будинок та земельну ділянку, отримані гроші передала своїй донці, для придбання онукою тобто відповідачем, власної квартири. Тому [PERSON] виконала волю матері та передала своїй донці відповідачу по справі 14000 доларів США. Крім того, враховуючи, що відповідно до вимог закону поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності здійснюється, шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності, присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи що спірна квартира є однокімнатною, та її неможливо виділити в натурі, вважала необхідним визнати право власності на неї за відповідачем, а на користь позивача стягнути грошову компенсацію у розмірі 203331 грн., яку було внесено на депозитний рахунок суду. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначені схожі доводи що й у зустрічній позовній заяві. При цьому додатково зазначено, що відповідно до договору про уступку майнових прав №70438 від 30.04.2015 року укладеного між відповідачем та ПАТ АКБ «Аркада», було придбано майнові права на об`єкт інвестування квартиру в [ADDRESS] . Вартість об`єкта інвестування на дату укладення договору становила 451596,55 грн. Гроші на вказане придбання були надані батьками сторін, проте не в рівних частинах. Матір`ю відповідача було надано 14000 доларів США, а матір позивача надала 6000 доларів США. Також вказано, що ствердження позивача, що протягом шлюбу, він утримував родину та мав постійний дохід, не відповідають дійсності. З трудової книжки позивача вбачається, що він часто змінював місця роботи, посади та навіть професії. Між такими змінами були перерви безробіття навіть у 6 місяців. Позивач вводить в оману стверджуючи про наявність в нього постійного доходу. Відповідач навпаки мала високий дохід й навіть під час перебування в декретній відпустці мала певні доходи. Тому позивачем не надано доказів того, що він надавав кошти на придбання спірної квартири та що зазначена квартира була придбана за спільні кошти. Враховуючи наведені обставини є необхідність відступлення від рівності часток співвласників спірного майна. Просить відмовити в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог. Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що про існування договору позики між відповідачем та її матір`ю позивач дізнався із відзиву на позовну заяву. Ніколи не обговорював із відповідачем факт отримання нею такої позики. При інвестуванні у спірну нерухомість, сторони тільки розраховували на підтримку своїх батьків, яку отримали. Вважає, що відповідач надаючи вказаний договір позики та розписку намагається ввести суд в оману. Також вказує на презумпцію спільності інтересів подружжя. Сутність такої презумпції полягає в тому, що вчинки будь-кого з подружжя здійснюються у спільних, а не у власних інтересах. Отже укладаючи договір позики для отримання грошових коштів на купівлі спірної квартири відповідач діяла у спільних інтересах сім`ї. Крім того, зауважила, що оскільки між позивачем та відповідачем не було домовленостей, а також не укладався шлюбний договір, умовами яких було б визначено частки спільної сумісної власності майна, спірна квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Також позивач не погоджується з запереченнями відповідача, відносно не згоди з тим, що він протягом шлюбу утримував родину. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог. Проти задоволення вимог зустрічної позовної заяви заперечували. Додатково представник позивача, адвокат Клименко Я.М., вказала, що вартість спірної квартири встановлена на підставі звіту про оцінку, який є неналежним доказом у справі та строк його дії вже сплив. Відповідач [PERSON] проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала, за підставами викладеними у відзиві та зустрічній позовній заяві. Наполягала на задоволенні саме зустрічної позовної заяви. Представник відповідача адвокат Лісова Д.О. також заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог за викладеними у відзиві та зустрічній позовній заяві підставами. Додатково наголосила, що при подачі позовної заяви сам позивач долучив до позовної заяви, звіт за яким визначено вартість спірної квартири на замовлення саме відповідача. Тоді ні у нього а ні у його представника не було ніяких заперечень, щодо вказаного звіту і строку його дії. Наполягала на задоволенні зустрічної позовної заяви. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] , вказала, що вона є матір`ю позивача. Сторони з 2013 року мешкали разом, а у 2014 році уклали офіційний шлюб. Під час шлюбу сторони вирішили придбати квартиру. Позивач подзвонив і запитав чи зможе свідок допомогти. Вона погодилась та надіслала 6000 доларів США. Матір відповідача також надала таку саму суму і сторони змогли купити однокімнатну квартиру площею 46 квадратних метра. Після придбання квартири в ній проживала матір відповідача. Свідку відомо, що спірна квартира була придбана приблизно за 470 тис грн. Пізніше свідок передала ще 3000 доларів США для сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є матір`ю відповідача. Після одруження сторін останні почали проживати в квартирі свідка. До одруження позивач часто приходив до них до дому та залишався ночувати, але не жив постійно. Свідок зазначила, що від матері їй залишились у спадок 14000 доларів США, які вона хотіла передати донці для придбання квартири, оскільки вона не мала власного житла. З цією метою вона уклала договір безповоротної позики з відповідачем. Згодом відповідач звернулась до свідка з пропозицією придбати квартиру. Далі відповідач уклала договір з АБ «Аркада». Виплатити всю необхідну суму не було можливості, а тому позивач звернувся до своєї матері та вона надала суму коштів яка не вистачала у розмірі 6000 доларів США. Свідок зазначила, що поки будувалась спірна квартира у сторін народилась донька. Тому свідок залишила свою квартиру сторонам, а сама зробила ремонт у спірній квартирі та почала там мешкати. В подальшому всі комунальні платежі за квартиру здійснювала свідок. Вказана спірна квартира була оформлена на відповідача. Поки відповідач перебувала у декретній відпустці у сторін було скрутне матеріальне становище. Коштів що заробляв позивач не вистачало. Договір безповоротної позики укладений між свідком та відповідачем було укладено у простій письмовій формі у присутності сестри відповідача та її чоловіка. Гроші передані за договором перебували у сейфі чоловіка старшої сестри відповідача. Допитаний в якості свідок [PERSON] зазначив, що він є чоловіком старшої сестри відповідача. Гроші які отримала у спадок мати відповідача у розмірі 14000 доларів США були передані йому на зберігання. Потім вони були передані відповідачу її матір`ю в присутності свідка та його дружини. Підтвердив, той факт, що після одруження сторони почали мешкати у квартирі матері відповідача. Аналогічні за змістом свідчення надала під час судового розгляду свідок [PERSON] . Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції, від 02.09.2014 року, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] . Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 11.08.2017 року, убачається що було зареєстровано народження [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2023 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору про уступку майнових прав №70438 від 30.04.2015 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] , банк уступає [PERSON] майнові права на об`єкт інвестування закріплений за довірителем на підставі договору про участь у ФФБ. Під об`єктом будівництва розуміється багатоповерхові житлові будинки з об`єктами торговельно-розважального та соціально-побутового призначення між вул.Б. Гмирі та [ADDRESS] , складова частина об`єкта будівництва житловий будинок [ADDRESS] . Об`єкт інвестування має наступні характеристики квартира, номер 29, поверх 4, кількість кімнат 1, загальна площа 36,31 квадратний метр. Вартість об`єкта інвестування на дату укладання договору складає 451596,55 грн. Згідно звіту про незалежну оцінку однокімнатної квартири, загальною площею 36,3 квадратних метра, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який проведено на замовлення [PERSON] . Мета та призначення проведеної роботи по оцінці визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для вчинення нотаріальних дій, які справляються відповідно до чинного законодавства. Термін дії звіту складає 6 місяців. Дата оцінки 24.03.2021 року. Ринкова вартість вказаної квартири складає 1219987 грн. Зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 24.01.2018 року, індексний номер: 111600525, убачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі договору про участь у ФФБ №70438 від 29.04.2015 року. Згідно трудової книжки [NUMBER] виписаної на ім`я [PERSON] , останній в період з 01.07.2008 року по 01.05.2009 року працював у ТОВ «Пузата Хата» на посадах працівника зала та касира. Звільнений за власним бажанням. В період з 22.11.2011 року по 11.09.2012 року, працював на посаді бухгалтера ТОВ «Трансмарін». Звільнений за власним бажанням. Також в період з 01.08.2014 року по 05.10.2016 року працював на посаді аудитора відділу ревізій та аудиту ТОВ «Група рітейлу України». Звільнений за власним бажанням. В період з 01.03.2017 року по 06.06.2017 року працював на посаді фахівця відділу операційної підтримки закупівель департаменту закупівель та логістики ПП «Фарлеп-Інвест». Звільнився із вказаної установи за власним бажанням. В період з 07.06.2017 року по 26.01.2018 року працював на посаді фахівця відділу продуктових товарів у Підприємстві з іноземними інвестиціями «Білла-Україна». Звільнився за власним бажанням. Протягом з 06.06.2018 року по 27.07.2018 року працював на посаді фахівця у відділі постачання молочних та гастрономічних виробів ТОВ «Сільпо-Фуд». Звільнений також за власним бажанням. 02.08.2018 року по 08.01.2019 року працював на посаді фахівця 1 категорії відділу з планово-аналітичної роботи департаменту з планування та інвестицій ПАТ «ДТЕК Київські електромережі». 01.04.2019 року переведено на посаду провідного фахівця відділу з казначейських операцій. 05.05.2021 року переведено на посаду провідного фахівця департаменту з фінансового планування та контролю. Відповідно до договору №70438 від 29.04.2015 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] про участь у фонді фінансування будівництва, відповідач погодилась приймати участь у будівництві проекту «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція». Об`єктом будівництва за вказаним договором є багатоквартирні житлові будинки з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення. Складова частина об`єкта будівництва є житловий будинок [ADDRESS] , будівництво якого організовує ТОВ «Будеволюція» та фінансує управитель за рахунок отриманих від управління від довірителів коштів. Складова частина об`єкта будівництва житловий будинок [ADDRESS] . Об`єкт інвестування має наступні характеристики квартира, номер 29, поверх 4, кількість кімнат 1, загальна площа 36,31 квадратний метр. Зі змісту договору позики від 20.07.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , убачається, що позикодавець в порядку та на умовах визначеним договором, передає позичальникові безоплатно у власність грошові кошти в розмірі 165200 грн, що еквівалентно 14000 доларів США. Позикодавець зобов`язується передати безповоротно позику після підписання договору, а саме до 01.08.2014 року. Договір позики є безпроцентним. Строк дії договору складає до 01.08.2014 року. Згідно розписки від 26.07.2014 року, [PERSON] отримала від [PERSON] обумовлені договором від 20.07.2014 року грошові кошти у сумі 165200 грн., що еквівалентно 14000 доларів США. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України за період з 2014 року по 2020 рік, [PERSON] працювала у вказаний період часу у АТ «К.Енерго»,КП «Київтеплоенерго», та ТОВ «Де.Трейдінг», а також отримувала виплати Київському міському центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. За 2014 рік отримала дохід у сумі - 77029,27 грн., за 2015 рік - 97962,39 грн., за 2016 рік - 146086,63 грн., за 2017 рік - 155373,31 грн., за 2018 рік - 55911,5 грн., за 2019 рік -93555 грн., та за 2020 рік 774082,6 грн. Зі змісту довідки про трудовий стаж від 26.01.2024 року убачається, що стаж позивача за 2014 рік становить 11 міс.26 днів.; за 2015 рік- 12 міс; за 2016 рік- 11 міс; за 2017 рік- 11 міс; за 2018 рік- 12 міс; за 2019 рік - 12 міс; за 2020 рік -12 міс; за 2021 рік - 12 міс; за 2022 рік- 12 міс; за 2023 рік - 9 міс. Згідно квитанцій про переказ коштів від 29.04.2015 року та 30.04.2015 року відповідач [PERSON] перераховано на користь ПАТ АКБ «Аркада» 152010,84 грн., та 308332,23 грн., відповідно. Призначенням платежу є внесення коштів за договором 70438 від 29.04.2015 року про участь у ФФБ на ім`я [PERSON] . Відповідно до довідки №52292 від 18.01.2018 року виданого ПАТ АКБ «Аркада» [PERSON] було набуто у власність об`єкт інвестування, будівництво якого було профінансовано на 100 % згідно договору №70438 від 29.04.2015 року про участь у ФФБ фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» внесено кошти в сумі 451596,55 грн. Об`єктом інвестування є квартира [ADDRESS] . Квартира знаходиться на 4 поверху, складається з 1 кімнати, має площу 36,3 квадратних метра. Зі змісту акту прийняття об`єкта інвестування (квартири), убачається, що вказаний акт було укладено між відповідачем та директором ТОВ «Будеволюція», за яким відповідач прийняла квартиру [ADDRESS] . Квартира знаходиться на 4 поверху, складається з 1 кімнати, має площу 36,3 квадратних метра. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2023 року, винесену державним виконавцем Ізмаільського відділу державної виконавчої служби в Ізмаільському районі Одеської області було відкрито виконавче провадження по виконанню судового наказу виданого 04.08.2023 року Дарницьким районним судом м. Києва по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі від заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Ізмаільським відділом державної виконавчої служби в Ізмаільському районі Одеської області, станом на 01.02.2024 року, заборгованість за аліментами [PERSON] складає 55688,79 грн. Зі змісту довідки про заробіток для обчислення пенсії [PERSON] виданої міністерством фінансів України від 27.11.2009 року, вбачається, що остання в 2004 році отримала заробіток у розмірі: 5320 грн; 2005 рік - 41608,78 грн; 2006 рік - 59400 грн; 2007 рік - 94071,24 грн; 2008 рік - 114141,02 грн;2009 рік - 100350 грн. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08.03.2006 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 58,9 квадратних метра, житловою площею 22,2 квадратних метра, за 13622 грн., а також земельну ділянку під будинком площею 0,262 га за 2555 грн. Відповідно до заповіту від 21.11.1997 року, посвідченого секретарем виконкому, Чорногородської сільської ради, Макарівського району, Київської області Надсадна Л.С. заповідає своє майно [PERSON] . Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Згідно з ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналізуючи надані сторонами докази, суд враховує, що спірна квартира [ADDRESS] була придбана у період шлюбу між сторонами. Враховуючи вимоги сімейного законодавства України, саме відповідач повинна довести, що спірна квартира була придбана за кошти, які в більшій частині були її особистою власністю. Аналізуючи заперечення відповідача та вимоги зустрічної позовної заяви, суд враховує, що відповідачем не доведено в передбаченому законом порядку, що спірна квартира була придбана за кошти, які у більшій частині належали їй особисто. Доводи, що кошти для придбання спірної квартири були отримані від бабусі відповідача у розмірі 14000 доларів США, належно не підтверджені. Суд враховує, що на підтвердження вказаних тверджень надано договір позики від 20.07.2014 року та розписки, які складено у простій письмовій формі, між відповідачем та її матір`ю [PERSON] . Тобто вказаний договір було укладено між двома близькими родичами у простій письмовій формі, в наслідок чого неможливо безсумнівно підтвердити дату його складання. Аналізуючи показання свідків [PERSON] , [PERSON] які є матір`ю відповідача та її рідною сестрою, а також [PERSON] , який є чоловіком сестри відповідача, суд враховує, що останні є близькими родичами відповідача, а тому також можуть бути зацікавлені в результатах розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що достатніх доказів поза розумним сумнівом, що більша частина грошей на придбання спірної квартири, були особистими коштами відповідача на час розгляду справи не надано. Тому відповідачем не спростовано в передбаченому порядку презумпцію спільного майна набутого за час шлюбу. Доводи зустрічної позовної заяви, стосовно того, що позивач мав недостатній рівень заробітку щоб утримувати родину під час шлюбу, так само як і перебування на утриманні відповідача спільної дитини та наявності у позивача заборгованості по сплаті аліментів є непереконливими. Суд враховує, що достатніх доказів наявності обставин необхідних для відступлення від засад рівності часток у спільній частковій власності на спірну квартиру та збільшення частки відповідача не мається. Доводи стосовно того, що ремонт у спірній квартирі зробила свідок [PERSON] та несе витрати на її утримання суд вважає неналежними, саме при розгляді вказаної цивільної справи. В той же час оцінюючи надані докази на підтвердження своїх вимог позивачем, суд вважає, що вони є послідовними та такими що узгоджуються між собою. При цьому суд враховує, що позивач за час шлюбу мав самостійний дохід. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені ним позовні вимоги в частині визнання право власності частину спірної квартири є обґрунтованими. Враховуючи той факт, що судом прийнято рішення про розподіл спільного сумісного майна подружжя у рівних частках, суд не приймає доводи сторони позивача щодо неналежності проведеного звіту оцінки, щодо визначення вартості спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: partial