Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

21 липня 2025 року Ткаченко М.М. в інтересах ТОВ «Коллект Центр» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостіза договором про споживчий кредит №4241595 від 13.10.2021 року в розмірі 13 434 грн. 75 коп., з яких: 2 100 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 103 грн. 75 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 231 грн. - заборгованість за комісіями, та за договором про споживчий кредит №104159392 від 13.10.2021 року в розмірі 9 296 грн. 25 коп., з яких: 1 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7 631 грн. 25 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 165 грн. - заборгованість за комісіями, а також судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4241595, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 2 100 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 28.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 393 грн. 75 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 231 грн., яка нараховується за ставкою 11.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Крім того, 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №104159392, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 1 500 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 28.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 281 грн. 25 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 165 грн., яка нараховується за ставкою 11.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 13.01.2022 року було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4241595. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 024 грн. 75 коп., з яких 2 100 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 6 693 грн. 75 коп. - заборгованість за процентами, 231 грн. - заборгованість по комісії. 17.01.2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №104159392. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 446 грн. 25 коп., з яких 1 500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4 781 грн. 25 коп. - заборгованість за процентами, 165 грн. - заборгованість по комісії. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4241595, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №104159392, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 296 грн. 25 коп., з яких: 1 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7 631 грн. 25 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 165 грн. - заборгованість за комісіями, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредитів, відсотків та комісії, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4241595, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати [PERSON] кредит строком на 15 днів (з 13.10.2021 року по 28.10.2021 року) у сумі 2 100 грн. 00 коп., а [PERSON] зобов`язався повернути використану суму в строк до 28.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 393 грн. 75 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 231 грн., яка нараховується за ставкою 11.00% від суми кредиту одноразово. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Договором сторони погодили умови пролонгації, а саме, згідно п.2.3.1.1 договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті товариства. Пунктом 2.3.1.2 договору, погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Даний кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Сторони погодили, згідно п.7.1 договору, що цей договір набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Крім того, 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №104159392, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 1 500 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 28.10.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 281 грн. 25 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 165 грн., яка нараховується за ставкою 11.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Договором сторони погодили умови пролонгації, а саме, згідно п.2.3.1.1 договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті товариства. Пунктом 2.3.1.2 договору, погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Даний кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Сторони погодили, згідно п.7.1 договору, що цей договір набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дані обставини підтверджуються копією договору про споживчий кредит №4241595 від 13.10.2021 року, графіком платежів до споживчого кредиту №4241595 що є додатком №1 до Договору про споживчий кредит №4241595 від 13.10.2021 року, паспортом споживчого кредиту №4241595 що є додатком №2 до договору про споживчий кредит №4241595 від 13.10.2021 року, анкетою-заявою на кредит №4241595 від 13.10.2021 року, копією договору про споживчий кредит №104159392 від 13.10.2021 року, графіком платежів до споживчого кредиту №104159392 що є додатком №1 до Договору про споживчий кредит №104159392 від 13.10.2021 року, паспортом споживчого кредиту №104159392 що є додатком №2 до договору про споживчий кредит №104159392 від 13.10.2021 року, анкетою-заявою на кредит №104159392 від 13.10.2021 року, Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», довідкою про ідентифікацію, розрахунком ТОВ «Мілоан» заборгованості за період з 13.10.2021 року - 27.12.2021 року, квитанцією від 13.10.2021 року, згідно якої вбачається, що 13.10.2021 року було перераховано кошти в розмірі 1 500 грн. на платіжну карту клієнта [NUMBER], довідкою від 02.05.2025 року, згідно якої вбачається, що 13.10.2021 року було перераховано кошти в розмірі 2 100 грн. на платіжну карту клієнта [NUMBER] . 13.01.2022 року було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4241595. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 024 грн. 75 коп., з яких 2 100 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 6 693 грн. 75 коп. - заборгованість за процентами, 231 грн. - заборгованість по комісії. 17.01.2022 року було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №104159392. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 446 грн. 25 коп., з яких 1 500 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4 781 грн. 25 коп. - заборгованість за процентами, 165 грн. - заборгованість по комісії. 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4241595, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 року. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №104159392, що підтверджується копією реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9 296 грн. 25 коп., з яких: 1 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7 631 грн. 25 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 165 грн. - заборгованість за комісіями, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, комісії та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов Кредитного договору. Будь-яких спростувань вище наведених обставин судом не здобуто. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. [PERSON] був належним чином ознайомленим з умовами вищевказаних кредитних договорів, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому заборгованість по кредитних договорах підлягає стягненню за рішенням суду. Відповідачем кредитний договір не оспорювався. Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та товариством, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронних договорів №104159392 та №4241595 від 13.10.2021 року, шляхом використання електронного підпису, суд вважає, що укладення даного договору відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр»у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. [PERSON] отримані кошти у визначених договорах строки не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту, підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр»слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №4241595 від 13.10.2021 року в розмірі 13 434 грн. 75 коп., з яких: 2 100 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 103 грн. 75 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 231 грн. - заборгованість за комісіями, та за договором про споживчий кредит №104159392 від 13.10.2021 року в розмірі 9 296 грн. 25 коп., з яких: 1 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7 631 грн. 25 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 165 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, копією заявки на надання юридичної допомоги №390 від 02.06.2025 року, витягом з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року. З урахуванням наведеного та відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 13 000 грн. витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката у даній справі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №0537040043 від 11.07.2025 року. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved