Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

16 квітня 2025 року в провадження суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в обґрунтування позову вказав, що відповідно до договору №7778104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеного 11 квітня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна"» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 8 500 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ "ПриватБанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування. 13 квітня 2024 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якого, сума кредиту збільшена до 9 000 гривень. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) укладено Договір факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7778104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11 квітня 2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до п. 1.5. кредитного договору первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.4. кредитного договору становить 360 днів. Відповідно до п.1.2 кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.5.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по кредитному договору відповідно до чинного законодавства України. Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором станом на 24 грудня 2024 року (дата переходу права вимоги до позивача) становить 37 260 грн, яка складається з: 9 000 грн заборгованість за кредитом; 23 760 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.5. кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом, 4 500 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до кредитного договору. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 37 260 гривень та судові витрати: 2 422,40 гривень - судового збору, 10 000 гривень витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву не надала, заяви про розгляд справи в її відсутність не надходило. За наявності умов,передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 10 вересня 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив, що 11 квітня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7778104 (далі - договір), паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем 11 квітня 2024 року об 11:16:08, відповідно до пункту 1.1. якого укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «СreditPlus». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС товариства. З пункту 1.2.договору вбачається, що товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 500 гривень. Пунктом 1.4. договору визначено, що строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У клієнта наявне право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (підпункт 1.4.1). Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у Графіку платежів друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу». Згідно з пунктом 1.5. договору, тип процентної ставки -фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,2 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору Знижена процентна ставка становить 1,65 % за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 11 травня 2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних)умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що уразі невикористання клієнтом права на отримання знижки (не виконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (підпункт 1.5.2.) Розмір процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, може бути змінений у бік зменшення для клієнта у випадку та на умовах, визначених в п. п. 1.5.2. договору, зокрема у випадку отримання клієнтом знижки на стандартну процентну ставку. Якщо клієнт не отримав індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку відповідно до програми лояльності, цей підпункт договору до клієнта не застосовується ( підпункт 1.5.3.). Як вбачається з пункту 1.6. договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 11 квітня 2024 року або 12 квітня 2024 року. Згідно з пунктом 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». За змістом пункту 4.1. договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору. 11 квітня 2024 року перед укладенням Договору №7778104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач підписала паспорт споживчого кредиту. В Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7778104 від 11 квітня 2024 року, зазначено, що дата видачі кредиту 11 квітня 2024 року; дата останнього платежу 06 квітня 2025 року; сума кредиту 8 500 грн; сума процентів за користування кредитом 65 917,50 грн, загальна вартість кредиту 17 417,50 гривень. 13 квітня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №7778104 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11 квітня 2024 року, яким суму кредиту збільшено до 9 000 гривень. До позовної заяви додані Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», затверджені наказом директора ТОВ «Авентус Україна» від 22 березня 2024 року №550/ОД та набрали чинності 25 березня 2024 року. Як вбачається з інформації ТОВ «Пейтек» №2024226-41.3 від 26 грудня 2024 року, відповідно до договору на переказ коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 11.04.2024 11:17:21 на суму 8 500 гривень, номер картки [NUMBER] . Як вбачається з інформації ТОВ «Пейтек» №2024226-41.3 від 26 грудня 2024 року, відповідно до договору на переказ коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 13.04.2024 05:59:06 на суму 500 гривень, номер картки [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №7778104 від 11 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 24 грудня 2024 року заборгованість відповідача становить 37 260 грн, з яких: 9 000 грн-заборгованість за тілом кредиту; 23 760 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 4 500 грн - заборгованість за штрафом. У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24 грудня 2024 року між ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 24.12/24-Ф, відповідно до пункту 2.1. якого у відповідності до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно з підпунктами 3.1.3. пункту 3.1. договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору та надходження суми фінансування у повному обсязі на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором. Пунктами 3.2-3.3 договору факторингу визначено, що фінансування (ціна договору) складає 42261526,71 гривень. Ціна продажу за договором становить 1 485385,73 грн. Фактор сплачує клієнту фінансування, шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що визначена у пункті 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору. Відповідно до платіжної інструкції №1856 від 24 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перерахувало ТОВ «Авентус Україна» 1485385,73 грн в якості оплати згідно договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, підписаного представником ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та представником ТОВ «Авентус Україна», право вимоги до боржника [PERSON] за договором №7778104 від 11 квітня 2024 року на загальну суму 37 260 грн, перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Таким чином, вказаний договір факторингу набув чинності, за яким вимоги за договором №7778104 від 11 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, перейшли до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір №7778104 від 11 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року(далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIIIвизначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIIIелектронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина 5статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIIIвідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIIIу разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIIIвизначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIIIпередбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору №7778104 від 11 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить інформацію про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1331. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору №7778104 від 11 квітня 2024 року, в тому числі погодження відповідача з умовами вказаного договору шляхом підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. З інформації АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №20.1.0.0.0/7-250624/104484-БТ від 30 червня 2025 року, яка надійшла до суду 04 липня 2025 року на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) емітовано картку № [NUMBER] (IBAN НОМЕР [NUMBER] ). Фынансовий номер телефону - [NUMBER] . Згідно з випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 11 по 16 квітня 2024 року наявне надходження грошових коштів: 11.04.2024 в сумі 8 500 грн, 13.04.2024 в сумі 500 грн. Як вбачається з інформації ТОВ «Пейтек» №2024226-41.3 від 26 грудня 2024 року, відповідно до договору на переказ коштів № 190122-1 від 19 січня 2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 13.04.2024 05:59:06 на суму 500 гривень, номер картки [NUMBER] . Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором №7778104 від 11 квітня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24 грудня 2024 року заборгованість відповідача становить 37 260 грн, з яких: 9 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 760 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4 500 грн - заборгованість за штрафом. Вказаний розрахунок відповідач не спростувала. Доказів повернення відповідачем кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом матеріали справи не містять. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору №7778104 від 11 квітня 2024 року, договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, оскільки позивач надав достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 32 760 грн, з яких: 9 000 грн- заборгованість за тілом кредиту; 23 760 грн- заборгованість за процентами за користування кредитом. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 4 500 гривень є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки п.18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Руденко Костянтин Васильович надавав позивачу ТОВ «Укрглобал-Фінанс» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024, в рамках цього договору виконавець зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Пунктами 3.1., 3.3.-3.4. договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 передбачено, що вартість послуг виконавця становить, зокрема: 10 000,00 гривень складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника. Загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг, вказану в усіх Актах наданих послуг. Замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акта наданих послуг, якщо сторонами в Акті не визначено інакше. В пункті 4.1.договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 визначено, що замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Акт складається виконавцем у двох екземплярах та надається на підписання замовнику не пізніше п`яти робочих днів, після завершення надання послуг. Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг №26 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, підписаного 29 грудня 2024 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», у відповідності до умов договору виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно реєстру №1 від 29 грудня 2024 року, вартість послуг 100 000 гривень. Згідно з витягом з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №26 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, 29 грудня 2024 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « Факторингова компанія « Укрглобал-Фінанс», у відповідності до умов договору виконавець підготував позовні заяви про стягнення заборгованості з боржників замовника: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №7778104 від 11 квітня 2024 року та клопотання про витребування доказів; вартість послуги 10 000 гривень. Відповідно до платіжної інструкції №1866 від 30 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» перерахувало [PERSON] 100 000 гривень згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року по акту №26 від 29 грудня 2024 року. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Руденком Костянтином Васильовичем на підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача за договором №7778104 від 11 квітня 2024 року та клопотання про витребування доказів, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 10 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Однак, суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, тому з урахуванням співмірності та справедливості вимог позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правничої допомоги в розмірі 8 000 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2 131,54 грн (позовні вимоги задоволено на 88%). На підставі викладеного,

Outcome: approved