Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна») про стягнення страхового відшкодування. Позов обґрунтований тим, що 17 жовтня 2024 року у м. Кам?янське Дніпропетровської області на вул. Січеславська, шлях 157, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Deo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу автомобіль отримав пошкодження. Ця ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Deo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , який виконуючи розворот, не надав переваги у русі автомобілю «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Deo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 грудня 2023 року № 218248943. Франшиза за зазначеним полісом складала 3 200,00 грн. Відповідач визнав зазначену ДТП страховим випадком і 10 січня 2025 року виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 62 239,83 грн, проте ця сума є недостатньою для відшкодування спричиненої позивачу шкоди. Відповідно до висновку судового експерта Дірявка Є. В. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження за заявою [PERSON] від 21 листопада 2024 року № 14/11/24 вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , легковий хетчбек, ідентифікаційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 17 жовтня 2024 року (момент пошкодження), становить 94 907,25 грн. Із вирахуванням франшизи у розмірі 3 200,00 грн та здійсненої відповідачем часткової виплати страхового відшкодування у розмірі 62 239,83 грн, сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 29 467,42 грн (94 907,25 грн - 3 200,00 грн - 62 239,83 грн). Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 29 467,42 грн та судові витрати: судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Хандога В.В. надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Пилипець А.Ю. у відзиві просив розглянути справу без участі представника відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. У березні 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 62239,83 грн, відповідно до статей 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначений розмір відшкодування (за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200,00 грн) встановлений на підставі Звіту № 43532, складеного ФОП [PERSON] , про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] . Крім того, у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем звіт, оскільки Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право на самостійне обрання експерта для визначення розміру збитків. Також повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПрАТ «СК «Євроінс Україна» очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складається з витрат на правову допомогу і становить 10 000,00 грн. Крім того, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просило у разі задоволення позовних вимог зменшити витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, з 10 000,00 грн до 2 500,00 грн. У квітні 2025 року представник [PERSON] - адвокат Хандога В. В. через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що Звіт від 04 грудня 2024 року № 43532, складений ФОП [PERSON] , не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам статті 106 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 жовтня 2024 року об 18 год 30 хв у м. Кам?янське Дніпропетровської області на вул. Січеславська, шлях 157, [PERSON] керуючи автомобілем «Deo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , виконуючи розворот не надав переваги у русі автомобілю «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з майновими збитками, травмованих не має. Власником транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року у справі № 173/3384/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Deo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом від 10 грудня 2023 року № 218248943, відповідно до якого ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн, франшиза - 3 200,00 грн. 31 жовтня 2024 року представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у присутності довіреної особи - [PERSON] проведений технічний огляд автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , про що складений відповідний Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Відповідно до Звіт від 04 грудня 2024 року № 43532 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали) становить 150 118,68 грн; вартість майнового збитку з урахуванням ПДВ становить 73 431,79 грн; вартість майнового збитку без урахування ПДВ становить 65 439,83 грн, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7000. Відповідно до висновку судового експерта Дірявки Є. В. від 21 листопада 2024 року № 14/11/24 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia», легковий хетчбек, ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 17 жовтня 2024 року (момент пошкодження), становить 94 907,25 грн з урахування ПДВ. 10 січня 2025 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в сумі 62 239,83 грн. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частин другої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до пункту 6 Розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Статтею 12 Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 затверджений Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах. Пунктами 50-55 вказаного Національного стандарту № 1, зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 затверджений Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу. Приписами частини шостої статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Таким чином, оцінка рухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади. Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна (незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу його оцінки) передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки. Відповідно до вимог пункту 51 Національного стандарту № 1, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби). Разом із цим, вимогами пункту 56 Національного стандарту № 1 визначено, що звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість, а також додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Отже, виходячи з наведених норм, не зважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14 сформулювала висновок про неналежність доказу, як звіту про оцінку майна, який складений без особистого огляду транспортного засобу. Відповідно до пункту 4.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Фонду державного майна України Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта). Згідно з пунктом 4.4. Методики у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація: а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку; в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ; г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки; д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ; е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації; є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце); з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів; й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка; п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків; р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Відповідно до пункту 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Згідно з пунктом 5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до пункту 8.5.1. Методики умови щодо визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду КТЗ зазначені в пункті 5.1. цієї Методики. У зазначених у пункті 5.1 розділу V цієї Методики випадках орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), визначає обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. На замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ФОП [PERSON] складений Звіт від 04 грудня 2024 року № 43532 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість майнового збитку без урахування ПДВ становить 65 439,83 грн, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7000. Із цього Звіту встановлено, що ФОП [PERSON] проведено дослідження вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , на підставі Акту огляду цього транспортного засобу від 14 листопада 2024 року та встановлено ідентифікаційні та технічні характеристики транспортного засобу (марку, модель, модифікацію (тип комплектації), тип кузову/кількість дверей, ідентифікаційний номер, рік випуску, об`єм двигуна, тип КЗП, колір КТЗ, термін експлуатації, фактичний пробіг ПФ, км (157, 301) та стан транспортного засобу до пошкодження), проте особисто оцінювачем автомобіль не оглядався. Із урахуванням наведеного, Звіт від 04 грудня 2024 року № 43532, проведений на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», є неналежним доказом, оскільки складений без особистого огляду транспортного засобу. Таким чином, суд приймає наданий позивачем висновок судового експерта Дірявки Є. В. від 21 листопада 2024 року № 14/11/24 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, згідно з яким вартість майнового збитку з урахування ПДВ становить 94 907,25 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,7. При цьому суд враховує, що на страховика покладається обов`язок відшкодувати збитки у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не спростував висновок судового експерта Дірявки Є. В. від 21 листопада 2024 року № 14/11/24. Жодного доказу щодо відомостей, наведених у цьому висновку, відповідач не надав, не зважаючи на те, що з урахуванням принципу змагальності обов`язок доведення своєї позиції покладено на обидві сторони у справі. При цьому відповідач, у разі наміру спростувати представлений позивачем висновок мав право як подати до суду власні докази, так і клопотати перед судом про призначення у справі відповідної судової експертизи. У той же час наданими йому процесуальним законом правами відповідач не скористався. Доводи відповідача в частині того, що позивач не мав права самостійно замовляти звіт про оцінку майна з посиланням на порушення статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом до уваги не приймаються. Наведена норма регулює дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). На страховика покладений обов`язок направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків і у випадку невиконання цього обов`язку і обрання потерпілим самостійно експерта для визначення збитків, на страховика покладається обов`язок також щодо оплати послуг такого експерта. Разом із тим, наведена норма не забороняє потерпілій особі самостійно запрошувати експерта або оцінювача для визначення розміру збитків. Суд вважає, що позивач надав суду докази розміру спричинених йому збитків, та довів, що страховик не відшкодував йому збитки в повному обсязі в межах ліміту страхування. Із наведених обставин, суд приходить до висновку про доведеність майнових збитків позивача через ДТП. Разом з тим, позивач просить відшкодувати майнові збитки у розмірі 94 907,25 грн з урахування ПДВ. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Отже, в силу приписів частини другої статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. Наведене також підтверджується приписами частини другої статті 1192 ЦК України, згідно з якою розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 161/2017/16. Отже, страховик відшкодовує суму майнової шкоди з урахуванням ПДВ у разі наявності відповідних доказів проведення фактичного ремонту виконавцем, який є платником ПДВ. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу здійснено частково виплату страхового відшкодування на власний рахунок, а не на рахунок платника ПДВ. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, зокрема за проведення ремонту належного йому автомобіля, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодуванню позивачу вартості ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ. Сторонами підтверджується, що відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 62239,83 грн. Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» позивачу складає 10 485,97 грн, що розраховується наступним чином: 75 925,80 грн ((розмір майнового збитку) - 3 200,00 грн (франшиза) - 62 239,83 (виплачене страхове відшкодування) = 10 485,97 грн. Водночас судом для розрахунку обраний розмір вказаного майнового збитку без врахування ставки ПДВ у сумі 75925,80 грн (94907,25 грн - 20% ПДВ (18981,45 грн) = 75925,80 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 485,97 грн. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (35,58 %) з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 430,94 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, другої, третьої та четвертої статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем при зверненні до суду поставлено питання про стягнення з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Так, у матеріалах справи міститься: договір про надання правничої допомоги від 23 січня 2025 року № 03/ф/25, укладений між [PERSON] та адвокатом Хандогою В. В.; додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги від 23 січня 2025 року № 03/ф/25; попередній розрахунок суми гонорару адвоката за надану правову допомогу до договору про надання правничої допомоги від 23 січня 2025 року № 03/ф/25, проте акт виконаних робіт суду не надано. Отже, щодо судових витрат на правничу допомогу, суд оцінюючи надані позивачем докази, дійшов висновку про відмову у відшкодуванні судових витрат позивачу у розмірі 10000,00 грн, оскільки позивач не надав доказів щодо обсягу виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена, а саме документ на підтвердження сплати правової допомоги позивачем не наданий, тобто позивач не навів жодного належного доказу понесення ним витрат на правову допомогу.

Outcome: partial