Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-175708 від 04.03.2019 у розмірі 127\~711,71 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 44\~991,10 грн та відсотків в сумі 82\~720,61 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.03.2019 [PERSON] з АТ «Кредобанк» уклали кредитний договір № CL-175708, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проте відповідач зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 127\~711,71\~грн,\~яку і\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача.\~ Ухвалою суду від 17.06.2025 відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. 07.07.2025 підтовче провадження у цивільній справі було закрито, про що судом постановлено ухвалу. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, відзив не подав. Згідно з ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 04.03.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-175708. За умовами кредитного договору банк видає позичальнику кредит у сумі 50 000 грн строком на 60 місяців до 01.03.2024 зі сплатою 52,99 % річних. Відповідно до пункту 2.7 кредитного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий у банку транзитний рахунок з наступним переказом суми кредиту. Згідно із випискою про рух коштів по рахунку відповідачу перераховано грошові кошти у розмірі 55\~000,00 грн. Таким чином, взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів позивач виконав у повному обсязі. Відповідно до пунктів 6.1 договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (термін) передбачені кредитним договором. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2660 грн, щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 84 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платіж можуть відрізнятися за розмірами суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі погашаються в однаковому порядку. Позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум. Відповідно до пункту 7.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15,0 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. До кредитного договору сторони уклали додаток №1 «Графік погашення заборгованості». У пункті 10.4. договору зазначено, що шляхом підписання договору, позичальник підтверджує, що він: до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 127\~711,71 грн, яка складається з тіла крету в сумі 44\~991,10 грн та відсотків в сумі 82\~720,61 грн. Відповідачем існування заборгованості не спростовано, власного розрахунку суду не надано. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути нараховану заборгованість за кредитним договором. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved