Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що Центральним ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного МРУ МЮ 13.05.2019 відкрито виконавче провадження №590082182 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитної заборгованості. Підставою стягнення став виконавчий напис приватного нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 30.10.2017, реєстровий № 10338. Позивач стверджувала, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору та доказів безспірності заборгованості. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач позов не визнав, скористався процесуальним правом надання відзиву. Так, банк стверджував, що відповідачем порушені умови укладеного із банком кредитного договору б/н від 16.01.2015, а безспірність спірної заборгованості позивачем не спростована. Треті особи пояснень по суті спору не надали. Дослідивши матеріали справи, наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З наданих позивачем доказів, судом встановлено: 16.01.2015 між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладений кредитний договір б/н. 30.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис, яким на користь банку стягнута кредитна заборгованість в розмірі 15\~684 грн. 41 коп. за період з 16.01.2015 по 05.10.2017, реєстровий № 10338. Постановою Центрального ВДВС у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного МРУ МЮ від 13.05.2019 відкрито виконавче провадження № 590082182. Відповідно до\~статті 18 ЦК України, статей\~87,88\~Закону\~України «Про\~нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом за допомогою спрощеної позасудової процедури. Така процедура полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредиторам за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови КМУ\~від 29.06.1999\~року №1172 (із змінами від 22.02.2017 року відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14) «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, починаючи із 22.02.2017 року серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, немає кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі. За позицією ВС (Велика палата Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року) вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку\~статті 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису судом встановлена відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. За вищевказаним переліком (в редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису) про безспірність заборгованості свідчить : а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідні докази про дотримання стягувачем вимог щодо доведення нотаріусу безспірності заборгованості відповідачем в процесі розгляду справи суду не надані. Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позивача про вчинення спірного виконавчого напису із порушенням вимог закону, що тягне визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Відповідач визначений позивачем правильно, оскільки таким за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким порушено право позивача. Зазначене узгоджується, зокрема із постановами Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі N 761/825/20, від 2.112022 року у справі N 758/14101/16-ц, 6.10.2021 року у справі N 201/9570/18. Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. В порядку статті 141 ЦПК України судовий збір відповідно до ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. При цьому суд виходить з обставин звільнення позивача від його сплати за законом як інваліда другої групи.

Outcome: approved