Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

\~ \~ \~ у липні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] та [PERSON] з 01.05.1991 по 17.09.2023 проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Мотивує свої вимоги тим, що з 1991 року проживали з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Мають спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув під час нещасного випадку на виробництві. Факт проживання однією сім`єю підтверджується акт про спільне проживання осіб на день смерті, спільними фотографіями та спільним придбанням побутових речей та показами свідків. Листом від 05.12.2024 ГУ ПФУ у Чернігівській області повідомило, що проаналізувавши заяви [PERSON] та додані до неї документи, правові підстави для призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого відсутні, оскільки не надані документи, які б підтверджували належність до складу сім`ї померлого в розумінні поняття «сім`я», визначеного статтею 3 СК України, тому для підтвердження даного факту позивач звернулася до суду. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сім`єю, а саме [PERSON] разом із [PERSON] необхідно для призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву у якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних доказів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що позивач та померлий [PERSON] це його батьки, але вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Його батьки постійно проживали у одній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Батьки почали проживати разом до його народження та жили разом до смерті його батька. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що проживає у одному будинку з позивачкою та її померлим чоловіком [PERSON] , а також вони разом працювали на одному підприємстві. Позивач та [PERSON] постійно проживали разом у одній квартирі, у них було двоє дітей. Вони проживали однією сім`єю орієнтовно з 1995 роту та до смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що проживає у одному будинку з позивачкою та її померлим чоловіком [PERSON] , а також вони разом працювали на одному підприємстві. Вони постійно проживали разом з 1992 року по 2023 рік. Заслухавши позивача, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). У 2024 році позивач звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві під час роботи в Приватному акціонерному товаристві «Млибор», про що був складений Акт спеціального розслідування нещасного випадку. Однак у своєму листі від 05.12.2024 ГУ ПФУ у Чернігівській області повідомило, що проаналізувавши заяви [PERSON] та додані до неї документи, правові підстави для призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого відсутні, оскільки не надані документи, які б підтверджували належність до складу сім`ї померлого в розумінні поняття «сім`я», визначеного статтею З СК України. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачу ється одноразова допомога, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 05.01.2016 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить 17/25 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 26.09.2023 був складений акт про спільне проживання осіб на день смерті, в якому зазначено, що [PERSON] на день смерті проживав разом та вів спільне господарство разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.09.2024 року визнано [PERSON] членом сім`ї наймача житлового приміщення [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право користування на житлове приміщення (квартиру), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.35-36). Даним рішенням суду встановив факт, що [PERSON] та [PERSON] жили разом однією родиною, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також факт проживання однією сім`єю підтверджується спільними фотографіями та показами свідків. Отже, у судовому засіданні було встановлено факт спільного проживання позивача та померлого [PERSON] , які мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей. Вирішуючи питання щодо періоду проживання однією сім`єю позивача та померлого [PERSON] , суд враховує, що положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене\~статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності Сімейного кодексу України з 01.01.2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР, який діяв до 01.01.2004 року, не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Відтак позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01.05.1991 по 01.01.2004 задоволенню не підлягають. Аналізуючи зібрані у справі докази, а також зважаючи на показання осіб, які були допитані як свідки у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2024 по 17.09.2023 року, а період з 01.05.1991 до 01.01.2024 року не підлягає задоволенню з вище наведених підстав. Враховуючи викладене,

Outcome: partial