Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності його батькові [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №00142, виданого на ім`я [PERSON] . Необхідність встановлення даного юридичного факту мотивував неможливістю реалізувати спадкові права після смерті батьків [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні заявник пояснив, що після смерті [INFO] батька, спадщину за законом прийняли він та його мати [PERSON] (дружина спадкодавця), отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки (кожному по 1/2 частці), належні [PERSON] на підставі Державних актів серії ВЛ №00142 та серії ВЛ №02441, однак процедуру оформлення правовстановлюючих документів на землю не завершили. Мати [PERSON] померла [INFO] , заявник прийняв спадщину після її смерті за заповітом, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, яке належало особисто матері. В подальшому виготовив документи на земельну ділянку, належну батьку на підставі державного акту серії ВЛ №02441, яку він з матір`ю успадкували після смерті [PERSON] . Оформити правовстановлюючі документи на успадковану ним з матір`ю земельну ділянку, належну батьку на підставі державного акту серії ВЛ №00142, не виявилося можливим через виявлені розбіжності в написанні по батькові [PERSON] у цьому державному акті ( [PERSON] ) та у свідоцтві про смерть батька ( [PERSON] ). Через неможливість виправити виявлену помилку в державному акті в позасудовому порядку, просив заяву задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління, щодо розгляду заяви покладається на розсуд суду. Представник Дубівської сільської ради Ковельського району у заяві від 20.08.2025 не заперечив проти задоволення заяви [PERSON] , судовий розгляд просив проводити у відсутності представника сільської ради. Суд, заслухав доводи заявника, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення. Датою проголошення рішення є 05.09.2025. Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). До таких фактів законодавець у статі 315 ЦПК України відносить: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. У цій справі необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа пов`язана із реалізацією заявником спадкового права на нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2003). Суд встановив, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли його син (заявник [PERSON] ) та дружина [PERSON] , отримали свідоцтво про право на спадщину на належні спадкодавцю на підставі державних актів серії ВЛ №00142 та серії ВЛ №02441 земельні ділянки. У свідоцтві про право на спадщину за законом від 21.06.2005 зазначено, що: - земельна ділянка площею 0,44 га в межах згідно з планом, розташована на території с.Дубове Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,19га, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №00142 виданого Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області 18.04.1996 на підставі рішення №3/1 від 22.03.1995. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №34; - земельна ділянка площею 2,71 га в межах згідно з планом, розташована на території Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, цільове призначення - для розширення особистого підсобного господарства, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №02441 виданого Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області 22.11.2001 на підставі рішення №25/2 від 22.10.2001. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №246. 23.03.2005 Дубівською сільською радою Ковельського району посвідчений заповіт, відповідно до якого [PERSON] все належне їй майно заповіла сину [PERSON] (заявнику). [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2014). Заявник, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні матері житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки. До складу спадкового майна після смерті матері також входять 1/2 частки земельних ділянок на території Дубівської сільської ради Ковельського району для обслуговування житлового будинку і ведення ОСГ, які згідно з Державними актами на право приватної власності на землю серії ВЛ №00142 та серії ВЛ №02441 належали [PERSON] , які вона успадкувала після смерті чоловіка, та на які 21.06.2005 отримала свідоцтво про право на спадщину. Заявник завершив процедуру оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 2,71 га, розташовану на території Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, цільове призначення - для розширення особистого підсобного господарства, яка належала його батьку на підставі Державного акту серії ВЛ №02441, і яку він успадкував за законом разом з матір`ю. Однак, під час оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,44 га в, розташовану на території с.Дубове Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,19га, виявлено розбіжності в написанні по батькові власника земельної ділянки в Державному акті серії ВЛ №00142 ( [PERSON] ) та у свідоцтві про смерть спадкодавця ( [PERSON] ). Отже встановлення юридичного факту приналежності правовстановлюючого документа спадкодавцю має для заявника юридичне значення. Розбіжності у написанні по батькові батька заявника у вказаних вище документах не можуть бути виплавленими в позасудовому порядку, про що зазначено у відповідях Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Г-140/0-150/0/6-25 від 09.05.2025, Ковельської районної військової адміністрації Волинської області № 1276/56/2-25 від 05.05.2025, Дубівської сільської ради Ковельського району №617/2.48/2-25 від 05.05.2025. Враховуючи співпадіння прізвища та імені, адреси проживання спадкодавця, з огляду на те, що житловий будинок, який заявник успадкував після смерті матері знаходиться на земельній ділянці, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ВЛ №00142, та на яку заявник та його мати отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, у суду на немає об`єктивних сумнівів у тому, що розбіжності в написанні по батькові спадкодавця у вказаному державному акті і свідоцтві про його смерть, є наслідком допущеної помилки. За матеріалами справи суд встановив, що спір про право відсутній. З урахуванням наведеного, заяву необхідно задовольнити. Смерть осіб, щодо яких встановлюється юридичний факт, не є перешкодою для ухвалення рішення, оскільки встановлення юридичного факту щодо померлих не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, не пов`язано з їхньою цивільною правоздатністю та дієздатністю, а лише підтверджує існування обставин, які будуть використані як спеціальний процесуальний інструмент для захисту прав заявника. Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі 691/1237/20.

Outcome: approved