Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінпром маркет», у липні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 16 527,15 грн, посилаючись на те, що 20.12.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №73691895, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 9 000,00 грн. строком на 30 днів ( з 20.12.2024 по 18.01.2025), який подовжено додатковою угодою від 17.02.2025 до 19.03.2025, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,750% %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 350,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 55202, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]), у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення боргу не виконав ні перед позикодавцем (Первісним кредитором), ані перед позивачем - фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №73691895 на підставі договору факторингу 26/06/25 від 26.06.2025. Ухвалою суду від 28.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить справу слухати у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Належно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] 20.12.2024 укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73691895, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі в розмірі 9 000,00 грн, строком на 30 днів ( з 20.12.2024 по 18.01.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,750% %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 350,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 55202, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). Параметри, порядок і графік повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено в додатку № 1 до цього Договору, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 55202. 18.01.2025 між позикодавцем та позичальником укладено Додаткову угоду №14014133 до Договору позики №73691895, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів (до 17.02.2025) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,75% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 43824. Строк дії договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73691895 подовжено додатковою угодою від 17.02.2025 до 19.03.2025, яка підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 43824, згідно якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 60 днів».На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку зі зміною строку кредитування сторони домовились також, що дата повернення кредиту (останній день) 17.02.2025, денна процентна ставка/день - 1,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1235,07, орієнтовна загальна вартість кредиту - 13522,50 грн. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73691895 від 20.12.2024, виконав свої зобов`язання, зокрема перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 9 000,00 за посередництвом АТ «ТАСКОМБАНКОМ» (ЄДРПОУ - 39861924) в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №74 від 03.08.2020, що підтверджується довідкою АТ «ТАСКОМБАНКОМ» №26549/47.1. від 07.07.2025, згідно якої підтверджено успішне проведення платіжної операції №CB25D1DC-A598-4942-A964-7BAE4DDC7A82 про переказ коштів в розмірі 9 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , а також інформацією АТ «Ощадбанк» у листі №46/12-11/104175/2025/БТ від 12.08.2025 та випискою по карті [PERSON] № [NUMBER] , які надані на виконання ухвали суду про витребування доказів від 28.07.2025. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №73691895 від 20.12.2024, заборгованість відповідача становить 16 527,15 грн, з яких: 5 827,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 920,75 грн. - сума заборгованості за процентами; 1 350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 428,90 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Поряд з цим згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73691895 від 20.12.2024. Згідно п.2.1.3. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. (Момент переходу права грошової вимоги до Позивача - є день підписання відповідного Реєстру прав вимоги). Відповідно до Реєстру прав вимог №26/06/25-02 від 26.06.2025, кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 в тому числі до відповідача в сумі 16 527,15 грн. з яких 5 827,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 920,75 грн. - сума заборгованості за процентами, 1 350,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 428,90 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Так, за правилом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто за наведеним загальним правилом до нового кредитора переходять усі права, які належали первісному кредиторові у зобов`язанні, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти, в розмірі, передбаченому договором. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за договором №73691895 від 20.12.2024, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] в розмірі 16 527,15 грн. з яких 5 827,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 920,75 грн. - сума заборгованості за процентами, 1 350,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 4 428,90 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Доказів погашення заборгованості як первинному так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем їх не надано. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву із запереченнями проти позовних вимог і відзиву на позов не подав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановленні судом обставини, а також те, що відповідачем не спростовано наявність кредитної заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правничої допомоги№ 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна», витяг з акту №16-П від 11.07.2025 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, вартість наданих послуг складає 3500 гривень, з яких: вивчення та збір документів, визначення правової позиції - 500 гривень, складання позовної заяви - 3000 гривень, платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 11.07.2025 579937082.1. Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, задоволення позовних вимог, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі у розмірі 3500 гривень. На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610 - 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved