Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні\~2025\~року позивачі\~звернулися \~до суду\~із позовною\~заявою в\~якій просили\~визнати за\~ними в\~рівних частках\~по \~частині \~право власності\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що розташовані\~у \~ [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що вони спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] прийняли, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі [PERSON] , [PERSON] подали заяву про розгляд справи без їх та участі, позов підтримали (арк. спр.62). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк. спр. 54). Процесуальні дії у справі 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 22 липня 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. 18 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] є синами [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про шлюб (арк. спр.10,11). 10 грудня 1999 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе майно і все те, що належатиме їй за законом, і на що матиме право [PERSON] , [PERSON] в рівних долях, про що свідчить заповіт (арк. спр. 12). [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 13). Відповідно до довідок №116,177 від 17 грудня 2015 року, № 9, 10 від 21 січня 2025 року, №80, 81 від 23 квітня 2025 року, сформованих на підставі погосподарських книг, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в належному їй домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав [PERSON] син (арк. спр. 31,32,33,34,35). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня (арк. спр. 29). Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями в [ADDRESS] становить 52 193 гривень, про що свідчить висновок про оцінку майна (арк. спр. 25-27). До складу домоволодіння входять: житловий будинок 1976 року забудови, веранда 1976 року забудови, літня кухня 1960 року забудови, господарська будівля 1976 року забудови, веранда 1976 року забудови, сарай 1983 року забудови. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.16-24). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №209-2015 та 01 лютого 2016 року позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по частині земельної ділянки кожному (акр. спр. 14, 15). Позивачам [PERSON] ,\~ [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 20 грудня 2024 року (арк. спр. 30). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1217,1223 ЦК України). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст.1278 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268, ст. 1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі та безпосередньо дослідженні судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивачі, як спадкоємці за заповітом прийняли спадщину та мають право на рівні частки у спадщині. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на домоволодіння позивач надав суду довідку Новоушицької селищної ради від 23 квітня 2025 року про належність домоволодіння спадкодавцю [PERSON] , видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачами спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивачів підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивачів на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved