Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 [PERSON] ( [PERSON] ), від імені і в інтересах якої діє адвокат Лопухович А.О., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. В обґрунтування позову вказує, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010. Від шлюбу мають двоє дітей. Рішенням суду від 05.06.2024 шлюб розірвано. Згідно судового наказу, виданого Дубенським міськрайонним судом 05.08.2024, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.07.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, позивачка піклується про них та забезпечує усім необхідним, тому визначення місця проживання дітей з матір`ю буде сприяти їхнім інтересам. 1.2 Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовними вимогами не погоджується. Зазначає, що позивачкою у позовній заяві не зазначено, у чому саме полягає спір, а також не долучено доказів, які б підтверджували наявність спору. Ніхто зі сторін до Органу опіки та піклування з приводу вирішення спору щодо місця проживання спільних дітей не звертався, відтак вважає, що спір відсутній, а отже відсутній предмет спору. Тому вимоги позивачки є безпідставними та до задоволення не підлягають. Також не погоджується із заявленим стороною позивачки розміром витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн., вважає його завищеним та не спів мірним із складністю справи. Крім того, зазначає, що у зв`язку із розглядом даної справи він також змушений нести витрати на правову допомогу. Просить відмовити у позові та стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу та інші судові витрати. 1.3 Відповідач також подав письмові пояснення, згідно яких вказує, що питання визначення місця проживання дітей врегульовано ними з позивачкою у позасудовому порядку, діти проживають разом з матір`ю, при цьому, ними як батьками спільно вирішуються питання, що стосуються дітей та їхнього виховання, йому не чиниться будь-яких перешкод щодо участі у вихованні чи спілкуванні з дітьми і він за попередньою домовленістю з позивачкою може їх забирати за своїм місцем проживання, тому жодних спорів між ними, які належить вирішувати у судовому порядку не має. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. 1.4. Представниця позивачки надала письмові пояснення, в яких вказує, що посилання відповідача про відсутність спору повністю спростовується документами та процесуальною поведінкою [PERSON] впродовж усього розгляду справи. Так, [PERSON] звертався до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області з численними заявами на позивачку і вони розглядались, його неявка до служби у справах дітей Дубенської міської ради на засідання комісії і подання заяв про їх відкладення для надання заперечень свідчать, що насправді існує спір щодо місця проживання дітей між сторонами. 1.5. Орган опіки та піклування висновує, що в інтересах дітей визначити їх місце проживання з матір`ю і просить суд прийняти рішення в інтересах дітей. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.06.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.2 Представник позивача адвокат Лопухович А.О. подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі та без участі позивачки. Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. 2.3. Відповідач згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності та при винесенні рішення врахувати обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. 2.4. Представник Органу опіки та піклування згідно поданої заяви позов підтримує та просить справу розглянути без участі представника. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 05.06.2024 розірвано (а.с.12). 10.07.2024 ухвалою Дубенського міськрайонного суду затверджено мирову угоду з метою врегулювання спору щодо поділу спільного майна подружжя (а.с.13-14). 3.2. [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтвах про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] їхньою матір`ю вказана [PERSON] , батьком [PERSON] , отже батьками [PERSON] та [PERSON] є позивачка і відповідач (а.с.8,10). 3.3. Діти проживають з матір`ю і зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.9,11). 3.4. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] позивачка [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » [INFO] (а.с.31). 3.5. Згідно судового наказу, виданого 05.08.2024 Дубенським міськрайонним судом, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.07.2024 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.15). 3.6. Згідно інформації Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області на виконання судового наказу від 05.08.2024 державним виконавцем 13.08.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника [PERSON] 26.09.2024 вказану постанову пере направлено до головного офісу «Украероруху» в м. Бориспіль Київської області. Також повідомлено про неможливість надання довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.16). 3.7. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 12.09.2024 звертався із письмовими заявами до Дубенського РВП із повідомленням «про вчинення злочину» його колишньою дружиною. В заяві вказував, що на його думку, [PERSON] створює йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, можливості їх вільно відвідувати та брати участь у їх вихованні, чинить психологічний тиск на дітей і просив призначити ї1 психофізичну експертизу. В матеріалах справи наявна довідка Дубенського РВП від 20.09.2024 про результати розгляду звернення [PERSON] щодо насильства відносно його малолітніх дітей, згідно якої за результатами розгляду повідомлення заявника [PERSON] рекомендовано звернутися до Органу опіки та піклування для визначення днів побачення з дітьми. Також з`ясовано, що факт домашнього насильства відносно дітей з боку матері не знайшов свого підтвердження. 16.09.2024 від [PERSON] надійшла заява з проханням припинити розгляд його заяв (а.с.69-71). 3.8. Крім того, 11.11.2024 [PERSON] звертався до Дубенського РВП із заявою про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків. Згідно довідки Дубенського РВП від 19.11.2024 про результати розгляду звернення [PERSON] щодо неналежного виконання позивачкою своїх обов`язків по догляду за дітьми встановлено, що з сином сторін стався нещасний випадок: молодший син [PERSON] 7 років під час гри впав та вдарився об ручку комоду і утворилась рана 3 мм.: старша сестра подзвонила до мами і по відеозв`язку з мамою обробила брату рану, мама повернулась додому, алкоголь не вживала, в подальшому звернулись до дитячого лікаря для перевірки здоров`я сина. З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду: мама вважала, що звернення до поліції батька відбулось через те, що 11.11.2024 в суді він не отримав бажаного результату та написав заяву в поліцію. Подія з дитиною класифікована як нещасний випадок. Отже, матеріали про притягнення матері до адміністративної відповідальності не складались (а.с.71 зворот-72). 3.9. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , вона працює разом з позивачкою і її сім`ю знає більше 10 років. Неодноразово була свідком як бувший чоловік позивачки в телефонних розмовах кричав нецензурною лайкою, ображав та погрожував забрати дітей, мотивуючи тим, що вона буде ніхто без них. Він налаштовує дітей проти матері, її родини, щоб вони пішли жити до нього. Минулої осені їх дочка [PERSON] особисто розповідала їй, що боїться як вона не залишиться проживати з батьком, то його заберуть на війну і він там загине і це буде на їх совісті. Про це [PERSON] говорив на їх зустрічах. Дитина була тривалий час пригнічена через це, бо хотіла лишатись із мамою і в той же час боялась того, що їй розповів батько. Також особисто до свідка після засідання комісії служби у справах дітей Дубенської міської ради заходила [PERSON] , свідок її поїла чаєм, оскільки дитина була пригнічена і без настрою. [PERSON] розплакалась і поділилась тим, що дуже розстроєна, що батько так чинить із ними: пише різні заяви, скарги на маму, а сам не приходить на засідання. Вважає, що спір про місце проживання дітей існує (а.с. 109). 3.10. Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №1789/05-02-29/25 від 27.05.2025 вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить на праві власності матері і тут багато років зареєстровані її діти. За місцем проживання позивачки скарг на неї не надходило, до кримінальної відповідальності не притягувалась, в лікаря нарколога і психіатра на обліку не перебуває, працює і має стабільний дохід, достатній для належного утримання дітей. За інформаційними довідками №135, №136 від 14.03.2025 від Дубенського ліцею №5 [PERSON] є ученицею 7-А класу ліцею, а [PERSON] 2-Б класу. Мати дітей спілкується з класними керівниками, педагогами, відвідує батьківські збори та цікавиться навчання дітей. Батько дітей з 01.12.2024 до моменту подання довідки батьківські збори не відвідував, не цікавився станом навчання, не телефонував та не підтримував зв`язок з класним керівником, адміністрацією ліцею. За інформацією №287 від 18.03.2025 КНП «ЦПМСД Здоров`я +» при проведенні медичних оглядів і щеплень були присутні обоє батьків дітей, однак останні 6 місяців у випадку захворювання з дітьми приходить лише матір [PERSON] , а батька дітей [PERSON] за цей період медичні працівники не бачили. Працівниками служби 13.03.2025 було обстежено умови проживання дітей: діти проживають з матір`ю за вищезазначеною адресою, їм створені всі умови для проживання і виховання. В ході обстеження психологом МЦ СС з дітьми було проведено бесіду і вони не заперечували щодо проживання з матір`ю, а малолітня [PERSON] висловила своє бажання жити з матір`ю і письмово. Також з метою прийняття об`єктивного рішення та вивчення думки дітей фахівцями Дубенського МЦ СС було підготовлено оцінку потреб малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти виявили бажання проживати з матір`ю (а.с.81-82). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону). Суд зазначає, що міжнародні та національні законодавчі акти не містять норм, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і для дотримання такої рівноваги особливу увагу необхідно приділити найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Думка дітей в цій справі з`ясована і отримана судом через фахівців Орган опіки та піклування Дубенської міської ради: діти бажають проживати з матір`ю. 5.2 Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] фактично проживають з матір`ю, яка належно піклується про них, забезпечує усім необхідним для життя та навчання, відтак, визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей. Враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дітей до матері, вік дітей, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] на даний час разом з матір`ю. Органом опіки та піклування визнано доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю і суд погоджується з цим висновком, оскільки він є обґрунтованим, зробленим на підставі ретельної перевірки умов життя дітей, а також після спілкування з дітьми. 5.3 Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо безпідставність позову через відсутність спору щодо місця проживання їхніх спільних дітей, об це спростовується доказами характеру взаємовідносин сторін. Зокрема, в матеріалах справи містяться заяви відповідача до правоохоронних органів про притягнення позивачки до відповідальності за перешкоджання йому у спілкуванні та вихованні дітей, а також за вчинення позивачкою домашнього насильства відносно дітей та неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків, які в результаті розгляду не знайшли підтвердження. Старша дитина сторін переживає через питання місця проживання, бо з нею велись бесіди щодо необхідності проживати з батьком, а сама вона хоче жити з матір`ю і це підтверджується показаннями свідка та даними від органу опіки і піклування. Це свідчить про наявність спору, за вирішенням якого і звернулась позивачка. На дітей тривалі спори щодо їх долі також спричиняють негативний вплив, старша дитина переживає через потребу бути залученою в ці процеси і відчувати відповідальність за прийняття рішень, ще й в умовах триваючого воєнного стану, чого не мало би бути в малолітньому віці, якби насправді спору не було. Суд саме в інтересах дітей ухвалює це рішення, щоб питання їх місця проживання було визначеним і не потребувало подальших дискусій між сторонами, які пройшли складний період розірвання шлюбу, поділу майна і необхідності пристосовуватись до нових умов проживання. 5.4 Разом з тим, суд наголошує, що визначення місця проживання спільних дітей з матір`ю не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки таке рішення жодним чином не позбавляє відповідача можливості виховувати дітей, спілкуватись з ними, а також не звільняє його від виконання батьківських обов`язків. 5.5. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved