Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 78\~571 гривня 16 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.12.2018 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № 2001192022401 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту який було збільшено до 31\~947 гривень 32 копійки зі сплатою відсотків. Також, 08.09.2021 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № 1001968014601 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 20\~100 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню обох кредитів та сплаті відсотків за вказаними договорами кредиту не виконує, станом на 06.10.2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 8). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 138, 141). Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 08 вересня 2021 року відповідачем підписано заяву № 1001968014601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 100 гривень 00 копійок (а.с. 16 18). Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем (а.с. 19). Факт виконання банком своїх зобов`язань та надання відповідачу вказаної суми кредиту підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 08 вересня 2021 року (а.с. 84). Також, факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку за період часу з 08.09.2021 року по 06.10.2024 року за наданим відповідачу кредитом (а.с. 96 104). Зокрема, змістом публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено обов`язки позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати заборгованості та умови дії кредитного договору станом на дату його укладання та подальших змін (а.с. 53 64, 65 77). Також, 10 грудня 2018 року відповідачем підписано заяву № 2001192022401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої позивач надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 20 000 гривень 00 копійок (а.с. 23). Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем (а.с. 24). За вказаним договором було неодноразово змінено кредитний ліміт, що було здійснено відповідно правил надання банківських послуг та підтверджується довідкою банку (а.с. 83). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку за період часу з 10.12.2018 року по 06.10.2024 року за наданим відповідачу кредитом (а.с. 105 122). Зокрема, змістом публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено обов`язки позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати заборгованості та умови дії кредитного договору станом на дату його укладання (а.с. 28 52). При цьому, банк надсилав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за вказаними двома договорами (а.с. 78 79, 80 81, 82). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеними між ними двома кредитними договорами. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.0.2024 року відповідач має заборгованість по договору № 2001192022401 на загальну суму 56 917 гривень 14 копійок з яких: заборгованість по кредиту 31\~947 гривень 32 копійки і заборгованість за відсотками 24\~969 гривень 82 копійки (а.с. 92 95). Також, із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.0.2024 року відповідач має заборгованість по договору № 1001968014601 на загальну суму 21\~654 гривні 02 копійки з яких: заборгованість по кредиту 12 736 гривень 16 копійок, заборгованість за відсотками 01 гривня 78 копійок і заборгованість за комісією 8 916 гривень 08 копійок (а.с. 86 88). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Натомість, суд вважає безпідставними і необґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача комісії в сумі 8\~916 гривень 08 копійок за договором № 1001968014601 від 08.09.2021 року, оскільки за правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року по справі №\~496/3134/19: умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеними кредитними договорами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за обома даними кредитними договорами без урахування комісії в сумі 8\~916 гривень 08 копійок за договором № 1001968014601 від 08.09.2021 року. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за двома вказаними кредитними договорами складає 69 655 гривень 08 копійок. За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі суми заборгованості визначеному судом. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 222 від 18 листопада 2024 року (а.с. 11). Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 88,65 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами майнового характеру слід визначити відповідно до відсотку задоволеної суми позову у розмірі 88,65 %, що становить 2\~147 гривень 46 копійок. Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на: -позивача у розмірі 11,35 %, що становить 274 гривні 94 копійки; -відповідача у розмірі 88,65 %, що становить 2\~147 гривень 46 копійок. У зв`язку\~із цим,\~слід стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача у\~відшкодування судових\~витрат грошові кошти в сумі 2\~147 гривень 46 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: partial