Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

11.12.2024 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] , за участі заінтересованої особи - [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою суду від 12.12.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху. 17.12.2024 року на виконання ухвали суду представником заявника надано заяву про усунення недоліків. Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, позивачем виконані вимоги ухвали суду від 12.12.2024 року, підстави для залишення позовної заяви без руху або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку окремого позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі. 20.01.2025 року представником заявника надано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просив суд витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Наталії Володимирівни належним чином завірені копії матеріали спадкової справи №14/2024, яка заведена 26 липня 2024 року до майна [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що вказані докази за необхідні доля підтвердження доводів викладених в обґрунтування заявлених вимог та встановлення кола спадкоємців до майна померлого. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 29.01.2025 року вказане клопотання задоволено та витребувано заявлені до витребування докази. 11.02.2025 року до суду на виконання вказаної ухвали суду надійшли витребувані судом докази. Разом з заявою, представником заявника надано до суду клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, в якій представник просив суд призначити по справі вказану судову експертизу, проведення якої доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», на вирішення якої поставити наступне питання: Чи являється [PERSON] , померлий [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ? Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2025 року з врахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03.04.2025 року про виправлення описки за клопотанням заявника призначено по цивільній справі №947/40230/24 посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Провадження по справі на час проведення судової експертизи, зупинено. 22.07.2025 року до суду надійшли матеріали справи з Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи разом з висновком експерта №534 від 10.07.2025 року. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.07.2025 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце розгляду справи. У судове засідання призначене на 03.09.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце розгляду якого повідомлені належним чином. Однак, 11.02.2025 року від заінтересованої особи - [PERSON] надійшла до суду заява про визнання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. 03.09.2025 року до суду надійшла заява від представника заявника [PERSON] - [PERSON] про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено здійснити розгляд справи в судовому засіданні 03.09.2025 року за відсутності сторін по справі. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №1905, в якому в графі відомості про батьків зазначено інформацію про осіб: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.1987 року. Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.08.2024 року за №8141/24.23-18, у актовому запису №1905 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 21.10.1987 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, відомості про батька вказані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно зі ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Заявник вказує, що його біологічним батьком є [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, на ім`я якого 24.01.2005 року Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 62 років, про що 16.07.2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис №1328. Після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого у липні 2024 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Наталією Володимирівною у липні 2024 року заведено спадкову справу №14/2024 до майна померлого [PERSON] . У відповідності до витребуваної судом під час розгляду даної справи копії вищевказаної спадкової справи №14/2024 вбачається, що остання була заведена за наслідком звернення: - [INFO] племінника померлого [PERSON] - [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини за законом; - 16.08.2024 року громадянина [PERSON] , який зазначив що є сином померлого, з заявою про прийняття спадщини за законом. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №77786682 від 26.07.2024 року вбачається, що станом на час відкриття спадщини до майна померлого [PERSON] , відсутні чинні спадкові договори чи/та/або заповіти, складені останнім. Матеріали спадкової справи №14/2024 заведеної до майна померлого [PERSON] , інформації про наявність інших спадкоємців не містить. Під час розгляду даної справи, [PERSON] , яким як племінником складено заяву про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] , надано до суду 11.02.2025 року заяву про визнання даної заяви, а саме факту того, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] ,, є батьком заявника [PERSON] . Як вже судом зазначалось, під час розгляду справи за клопотання заявника, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.03.2025 року, з врахуванням ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03.04.2025 року про виправлення описки, призначено по цивільній справі №947/40230/24 посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». 22.07.2025 року до суду надійшли матеріали справи з Державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи разом з висновком експерта №534 від 10.07.2025 року. У відповідності до вказаного висновку експерта №534 від 10.07.2025 року, судовий експерт дійшов до висновку, що за наслідком молекулярно-генетичного аналізу ДНК, виділених: зі зразка рідкої крові громадянки [PERSON] , [INFO] та виявлених алелей за локусами; зі зразка рідкої крові громадянина [PERSON] , [INFO] та виявлених алелей; зі зразка хрящової тканини фрагменту ребра від померлого [PERSON] , 1962 р. н. та виявлених алелей; враховуючи, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - від батька; молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка хрящової тканини фрагменту ребра від померлого [PERSON] , 1962 р. н. та зразка рідкої крові громадянина [PERSON] , [INFO] , встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів у генотипі громадянина [PERSON] , [INFO] , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька, померлого [PERSON] , 1962 р. н., а саме: D8S1179 - 12; D21S11 - 30; D7S820 - 13; CSF1PO - 10; D3S1358 - 17; ТН01 - 9.3; D13S317 - 08; D16S539 - 11; D2S1338 - 17; D19S433 - 14; vWA- 19; ТРОХ-08; D18S51 - 13; D5S818- 11; FGA -21. Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,999999 %. У даному висновку експерта, судовим експертом підтверджено, що ознайомлення з правами та обов`язками експерта, відповідальністю передбаченою ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Під час розгляду справи, сторонами не заперечувались та не оспорювались висновки судового експерта викладені у висновку експерта №534 від 10.07.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснено в п. 15 вказаної Постанови Пленуму, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 року у справі №643/9245/18 (провадження №61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved