Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач 23.04.2025 року звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 02.06.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] було укладено кредитний договір №01615-06/2024. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит в розмірі 9000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Згідно пункту 7.1. кредитного договору №01615-06/2024 від 02.06.2024, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ "Стар Файненс Груп" умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка зі свого боку не виконала умов кредитного договору. 24.09.2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 24092024. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню осіб, які являлись боржником ТОВ "Стар Файненс Груп" включно і до [PERSON] за кредитним договором №01615-06/2024 від 02.06.2024. Сума заборгованості відповідачки становить 29025 грн. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №01615-06/2024 від 02.06.2024 в сумі: 29025 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15525 грн заборгованість за відсотками; 4500 - заборгованість за штрафами та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 20.06.2025 на адресу суду на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази. Справу розглянуто згідно положень ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~у відсутності представника позивача, який в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та не заперечував проти винесення у справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Згідно ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідачки, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неявки, не подала відзив,\~позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 02 червня 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" ( далі - Товариство ) та [PERSON] ( далі - Клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту №01615-06/2024 ( далі - Договір/Кредитний Договір), відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором. З умовами п. 1.2. Кредитного договору тип кредиту : кредит; мета - на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів, а датою надання кредиту є 02.06.2025. Дата погашення кредиту 29.09.2024. Згідно з п. 1.4. Кредитного Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.4.1. Кредитного Договору Сторонами погоджена зазначена процентна ставка, яка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Відповідно до п.1.4.2. Кредитного Договору, Клієнт має право до 01.07.2024 року сплатити перший платіж, відповідно до Графіку платежу, з урахуванням знижки складає 4050 грн. За умовами п. 1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4102-32хх-хххх-7741 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачці було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://suncredit.com.ua (п. 2.2. Кредитного договору). Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів. Згідно з п. 5.3 Договору - у випадках прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. Факт перерахування коштів підтверджується: листом № 3426-250328153805 від 28.03.2025, наданою ТОВ ««Стар Файненс Груп»», з якої вбачається, що між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 2022-02-22. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп»: 02.06.2024 18:35:00 на суму 9000 грн, зарахування на картку [NUMBER] ; випискою по рахунку № [NUMBER] за 02.06.2024 згідно якої вбачається, що на даний рахунок 02.06.2024 о 18:35:00 документ № [NUMBER] , зараховано суму 9000 грн; випискою операцій по картці [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] , з якої вбачається, що 02.06.2024 о 18:35:00 зараховано суму 9000 грн. За розрахунками позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором №01615-06/2024 від 02.06.2024, становить 29025 грн. яка складається з: заборгованості по простроченому тілу - 9000 грн, заборгованості по відсоткам 3375 грн., прострочені відсотки 12150 грн; заборгованості за штрафами 4500 грн. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу відповідача 16.04.2025 було направлено повідомлення про повернення кредиту (досудова вимога) за договором про надання фінансового кредиту №01615-06/2024 від 02.06.2024. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У\~ст.3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Матераіли справи свідчать, що Договір та додатки до договору підписані\~\~електронним підписом відповідачки з ідентифікатором W0299. 24.09.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу № 24092024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема, згідно витягу з реєстру боржників до вказаного договору про відступлення прав вимоги, до [PERSON] , за кредитним договором №01615-06/2024, в сумі 29025 грн., з яких: 9000 грн\~заборгованість по тілу кредиту; 15525 грн\~заборгованість по відсотках; 4500 грн\~заборгованість по штрафам. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 509\~ЦК України зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526\~ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 626 ч.1 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629\~ЦК України договір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобов`язання перед ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідачка суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача частково заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №01615-06/2024 від 02 червня 2024 року, яка станом на дату звернення позивача з позовом склала 24525 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість по простроченому тілу кредиту; 15525 грн заборгованість по відсоткам. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки заборгованості по штрафам, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18\~Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по штрафам. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» частково. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Кредит-Капітал» заборгованості по стягненню неустойки, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та досліджених доказах по справі. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, у виді сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги задоволено на 84,50 % (24525 грн х 100% /29025 грн.). Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2046, 93 грн (2422,40 грн х 64,36% / 100 %) судового збору . Відповідно до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2046,93 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial