Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

09 липня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його та позивача участі, вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання призначені на 14:00 год 11.08.2025 та на 16:00 год 28.08.2025не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за його зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та трекінгу відстеження поштового відправлення про виклик [PERSON] до суду у них проставлена відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою». Приймаючи до уваги те, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістки вважаються такими, що вручені відповідачу, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Повним витягом з актового запису про народження, складеного 31 березня 2022 Управлінням реєстрації актів цивільного стану [PERSON] (а.с.7). Представник позивача у позовній заяві зазначив, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач доказів на спростування того, що дитина проживає з позивачем суду не надав. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу\~України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено в ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини, відповідач не надав суду доказів того, що він виконує свій обов`язок по утриманню дитини, відзиву на позовну заяву не подав, отже диспозитивно розпорядився своїми правами щодо позову. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1211,20 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved