Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» через свого представника за довіреністю Пархомчука С. В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 080,00 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 04.05.2021 між первісним кредитором ТОВ «Займер», правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 191342, відповідно до умов якого відповідачеві був наданий кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 18 днів зі стандартною процентною ставкою у розмірі 2,0 % в день або 730,0 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022до договору факторингу № 01-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 080,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 080,00 грн. На момент звернення до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, що стало підставою звернення до суду. Тому позивач просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 080,00 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.06.2025 позовна заява залишена без руху зі наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній судом недоліків. На виконання ухвали суду від представника позивача - за довіреністю Пархомчука С.В. засобами електронного зв`язку із використанням системи "Електронний суд" 10.06.2025 надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачеві встановлено строк для подачі відзиву. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідач [PERSON] правом подання відзиву по позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав, у свою чергу представник позивача за довіреністю - адвокат Пархомчук С. В. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 04.05.2021між ТОВ «Займер»та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 191342, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн строком на 18 днів, тобто до 21.05.2021 (п.п. 1.1-1.2 договору), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 730,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,0 % на добу (п. 1.3 договору), а клієнт зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.4 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. (а.с. 22-25). Договір укладений та підписаний сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. [PERSON] договір підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором AV1725. Також позивачем до матеріалів справи долучений додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №\~191342, укладеного 04.05.2021, яким затверджений графік розрахунків. Зазначений додаток підписаний електронним підписом [PERSON] з одноразовим ідентифікатором AV1725 (а.с. 26). Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якої 04.05.2021 на банківську картку [NUMBER] перераховані кошти за договором № 191342 в сумі 2 000,00 грн (а.с. 46). 17.02.2022 між ТОВ «Займер»та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу № 01-17/02/2022, а 12.10.2022 сторонами укладено додаткову угоду до договору факторингу № 01-17/02/2022 (а.с. 27-36). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , номер договору 191342, дата укладення договору 04.05.2021, дата закінчення договору 21.05.2021, загальна заборгованість 10 080,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 2 000,00 грн, заборгованість зі сплати відсотків 8\~080,00 грн (а.с. 15). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 94783 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 16.04.2025 становить 10 080,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 080,00 грн (а.с. 61-73). Позивачем 14.04.2025 на адресу [PERSON] була направлена вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 14). Відповідно до ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок\~передання ним\~своїхправ іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст.\~1080\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно зі ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.\~639\~ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що у випадку, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за умови\~використання засобуелектронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Доказів погашення кредитної заборгованості, як первісному кредитору, так і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», відповідач суду не надав. Разом з тим, перевіряючи позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021, укладеного між ТОВ «Займер» та відповідачем, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 8 080,00 грн, що обґрунтовується таким. При укладенні кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК\~України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договором про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021 сторони узгодили, що строк кредитування становить 18 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Відповідно до договору про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021 клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту (п.п. 3.3.3 договору). Як установлено з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021 матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація, за умовами договору, мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальник у період з дати укладення договору від 04.05.2021 і до 21.05.2021 не здійснив жодної оплати в рахунок погашення заборгованості за нарахованими процентами. Таким чином за встановлених обставин суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 18 днів, який був визначений у пункті 1.2 договору про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні. За наведених обставин під час розгляду справи судом встановлено, що розмір відсотків відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021 становить 720,00 грн (2\~000 грн х 2,0 %/дн х 18 дн) та підлягає стягненню з відповідача. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, поданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. Ураховуючи, що позивач не надав суду доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про надання фінансового кредиту № 191342 від 04.05.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість зі сплати тіла кредиту в сумі 2 000,00 грн та заборгованість зі сплати процентів у визначеному судом розмірі в сумі 720,00 грн, а всього 2 720,00 грн. Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, наявні підстави для розподілу судових витрат сторін зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України шляхом їх покладення на відповідача пропорційно задоволеним вимогам (26,99 %). За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 653,81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial