Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказав, що 18 січня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . [INFO] у м. Резекне Латвійської республіки дружина позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала останній на праві приватної власності. Через представника, позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Борисевич Таїсії Степанівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої, [INFO] , дружини [PERSON] , [INFO] . Після чого було заведено спадкову справу N? 3/2025, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру N? 80639662 від 28.03.2025. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки у нього відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після початку бойових дій на території України позивач разом з сім?єю переїхали з міста Маріуполя. З 2022 року позивач під час переїзду було втрачено деякі документи, в тому числі документи, що посвідчують право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зв?язку з відсутністю належних документів та відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, визнати право власності на спадкове майно можливо лише в судовому порядку. Ухвалою суду від 22.05.2025 дану справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.06.2025 клопотання представника позивача задоволено та витребувано копію спадкової. 08.07.2025 на адресу суду надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду від 31.07.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, його представник [PERSON] надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області Бастрига С.М., який діє на підставі довіреності, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Просив вирішити справу за наявними матеріалами, з прийняттям відповідного рішення на розсуд суду, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з таких підстав. З Витягу № 16793316 від 26.11.2007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Маріупольським бюрро технічної інвентаризації вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування /1-2754/23.11.2007/ у формі приватної власності у частці 1/1 належить квартира за реєстраційним номером 21072315 за адресою: [ADDRESS] , номер запису: 62362, в книзі: 81., загальна площа квартира: 79,3 кв.м, житловою 48 кв.м. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Резенненським міським відділом РАЦС Латвійської Республіки, номер запису в реєстрі записів: 09910М2022. 28 березня 2025 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Борисевич Таїсею Степанівною було зареєстровано спадкову справу №3/205 після смерті [PERSON] , померрлої [INFO] . З Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виланого 18 січня 1984 року встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є чоловіком померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Борисевич Таїсею Степанівною від 26.04.2025 № 19/02-14 позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. На теперішній час отримати документи, підтверджуючі право власності на зазначений будинок позивач не має можливості, у зв`язку з тим що м. Маріуполь, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 2 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.22. У зв`язку з військовими діями, які проходили у м. Маріуполі, починаючи з 24.02.2022 та вимушеними численними переїздами оригінал правовстановлюючого документу на квартиру було втрачено. Відповідно до ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України\~\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З аналізу викладеного вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Статтею 1296 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Згідно із п. 7\~ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. З 24 лютого 2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією. На час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №1668/39004 від 23 грудня 2022 року, до тимчасово окупованих російською федерацією територій України відноситься вся територія Маріупольського району. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Згідно статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд дійшов висновку, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті батька у нотаріальному порядку та подальшої реєстрації прав власності на підставі даного свідоцтва. На переконання суду, позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити це питання не виявляється можливим. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач не має можливості, через об`єктивні обставини, тому суд, забезпечуючи реалізацію права позивач на отримання спадщини та оформлення права власності на таку спадщину, задовольняє його позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після смерті дружини на квартиру за адресою: [ADDRESS] , які є обґрунтованими та доведеними.

Outcome: approved