Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів, сплачених за комунальні послуги у розмірі 52 329,97 грн., судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що з 29.04.2025 року він є власником 1/2 (однієї другої) частки квартири [ADDRESS] . Послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентського обслуговування адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , здійснює ПрАТ «АК «Київводоканал». У вищевказаній квартирі з 2001 року зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, відповідачі не виконують свого обов`язку зі сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» в розмірі 52 329,97 грн., з яких 44 968,96 грн. за централізоване постачання та відведення холодної води, 6 027,51 грн. за відведення гарячої води, 727,00 грн. за абонентське обслуговування та 606,50 грн. пені. 16.05.2025 року його представник адвокат Горлатий О.В. направив відповідачам лист щодо врегулювання оплати заборгованості за отримані комунальні послуги. 19.05.2025 його представник адвокат Горлатий О.В. направив відповідачам вимогу співвласника про вселення в квартиру та сплату боргів за спожиті комунальні послуги. Проте його вимоги залишились без задоволення. 03.06.2025 року він сплатив на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті відповідачами послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентського обслуговування в розмірі 52 329,97 грн. З огляду на те, що обов`язок зі сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги є солідарним та погашено ним одноособово, просить суд стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти у розмірі 52 329,97 грн. Ухвалою суду від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 77). У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками надсилалась на адресу відповідачів за місцем їх реєстрації, проте конверти з вкладеннями повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Як встановлено ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.02.2024 року у цивільній справі № 753/1660/24, квартира [ADDRESS] зареєстрована за відповідачкою [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.10.2001 року, приватним нотаріусом Петровою С.М. Вказана обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 5 ст. 82 ЦПК України. Цією ж ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.02.2024 року у цивільній справі № 753/1660/24 визначено частку майна боржника - [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , якою вона володіє спільно з відповідачем [PERSON] у розмірі 1/2 (однієї другої) частини (а.с. 19-24). Вищевказана ухвало суду набрала законної сили 28.02.2024 року. 29.04.2025 року позивач [PERSON] набув право власності на 1/2 (однієї другої) частку в квартирі [ADDRESS] на підставі Акту про проведений електронний аукціон від 17.04.2025 року, що підтверджується Свідоцтвом від 29.04.2025 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавською М.А., зареєстровано в реєстрі за №137 та Витягом з Державного реєстру речових прав № 42588493 від 29.04.2025 року (а.с. 17, 18). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] з 2001 року, що підтверджується Витягом № 131167325 з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 21.05.2025 року та відомостями з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» Департаменту з питань реєстрації КМДА (а.с. 51, 72). Станом на 01.05.2025 року, заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги, які надавав ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з січня 2020 року по квітень 2025 року становила 52 329,97 грн., з яких 44 968,96 грн. заборгованість за централізоване постачання та відведення холодної води, 6 027,51 грн. заборгованість за відведення гарячої води, 727,00 грн. за абонентське обслуговування та 606,50 грн. пені, що підтверджується витягом з Абонентської книжки ПрАТ «АК «Київводоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53-68, 88). 16.05.2025 року на адресу відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Горлатим О.В., який діяв інтересах позивача [PERSON] надіслано лист № 16/05/202/1 від 16.05.2025 року «Щодо врегулювання заборгованості за отримані комунальні послуги», що підтверджується доказами направлення (а.с. 25-26, 27-29). 19.05.2025 року на адресу відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокатом Горлатим О.В., який діяв інтересах позивача [PERSON] надіслано Вимогу співвласника про вселення в квартиру та сплату боргів за спожиті комунальні послуги 319/05/25/1 від 19.05.2025 року, що підтверджується доказами направлення (а.с. 30-35, 36-38). 03.06.2025 року позивач [PERSON] перерахував на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 52 329,97 грн. чотирма платежами, що підтверджується квитанціями АТ «ПУМБ» №248814291 від 03.06.2025 року на суму 6 027,51 грн., квитанцією АТ «ПУМБ» №248814292 від 03.06.2025 року на суму 44 968,96 грн., квитанцією АТ «ПУМБ» №248814293 від 03.06.2025 року на суму 727,00 грн., квитанцією АТ «ПУМБ» №248814294 від 03.06.2025 року на суму 606,50 грн. (а.с. 39-42). Таким чином, 03.06.2025 року позивач [PERSON] , як співвласник майна, погасив заборгованість відповідачів за житлово-комунальні перед ПрАТ «АК «Київводоканал» у повному обсязі. Разом з тим, досудове врегулювання спору не дало позивачу бажаного результату, внаслідок чого він звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Отже, витрати на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання та розподілу електричної енергії є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в чинній редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року за № 45), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Споживач, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачі, як споживачі комунальних послуг за період з січня 2020 року по квітень 2025 року, зобов`язані компенсувати позивачу вартість сплачених ним витрат за житлово-комунальні послуги 52 329,97 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач [PERSON] просив суд стягнути з відповідачів на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивач надав до суду: попередній орієнтовний розрахунок розміру витрат на оплату послуг адвоката згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 16/05/2025-2 від 16.05.2025 року на суму 50 000,00 грн. (а.с. 46), договір про надання професійної правничої допомоги № 16/05/2025-2 від 16.05.2025 року (а.с. 105), акт №1 виконаних робіт від 24.07.2025 року згідно Договору № 16/05/2025-2 про надання професійної правничої допомоги від 16.05.2025 року на суму 50 000,00 грн. (а.с. 106-107). Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами у розмірі 50 000,00 грн. Відповідачі не скористались правом на подання заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved