Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за підсудністю із Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 4\~947,42 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22.10.2023 року о 18 год. 40 хв. року відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Honda», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та водія марки «Smart», номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньою транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Honda», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АРКС» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР216839119. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №755/17141/23 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля «Smart», номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ/ДСЦПВВНТЗ від 26.10.2023 року та заявою на виплату та/або доплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження «Smart» номерний знак [NUMBER] визнані страховим випадком, у зв`язку з чим, ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4\~947,42 грн. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За такого відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 4\~947,42 гривень. Ухвалою суду від 26.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 22 жовтня 2023 року о 18 годині 38 хвилин, керуючи транспортним засобом «Honda», номерний знак [NUMBER] , в м. Київ, по вул. Сосюри, не був уважним, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортними засобами, зокрема, з автомобілем марки «Smart», номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. За наслідком вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності і згідно з постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2023 року у справі №755/17141/23 визнано винним вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Разом з цим, вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 22 жовтня 2023 року о 18 годині 40 хвилин керував транспортним засобом «Honda», номерний знак [NUMBER] , по вул. Сосюри, 19-Д в місті Києві в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку визначався за допомогою алкотеста «Драгер». Відповідно до полісу № ЕР216839119 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована відповідальність власника транспортного засобу «Honda Pilot», державний номерний знак [NUMBER] , строк дії договору з 00:00 годин 16.09.2023 року по 15.09.2024 року включно. Із заявою про подію та на виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа [PERSON] і надала всі необхідні документи (копія посвідчення водія та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] містяться в матеріалах справи). 26.10.2023 року проведено огляд транспортного засобу [PERSON] «Smart», номерний знак [NUMBER] , в результаті якого складено відповідний акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Разом з цим, в матеріалах справи містяться відомості про ремонтну калькуляцію та аркуш перевірки даних №1.102.23.0 від 03.11.2023. Згідно розрахунку страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає 4\~947,42 грн. Згідно зі страховим актом №ARX3951785 від 08.12.2023 року розраховано та проведено виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в сумі 4\~947,42 гривень. Вказаний акт засвідчено протоколом підписів від 08.12.2023. Відповідно до\~платіжного доручення\~№1021462\~від 11.12.2023\~року на\~розрахунковий рахунок\~ [PERSON] \~здійснено виплату\~страхового відшкодування\~згідно з\~страховим актом\~№ ARX3951785 від 08.12.2023 року у сумі 4\~947,42 гривень. На підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.10.2023 року, додатковому доказуванню не підлягає. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі №48553/99 за заявою «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі №28342/95 за заявою «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду. Таким чином вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Honda», державний реєстраційний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статтями 1191 ЦК України та 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач (який є страховиком відповідача) виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4\~947,42 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем на користь потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню у порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved