Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

21.08.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява (клопотання) представника відповідача [PERSON] , адвоката Венерського Олександра Сергійовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №\~726/2104/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу, які понесені у зв`язку із розглядом справи, в розмірі 9\~600 грн 00 копійок. Вказує, що 18.08.2025 ухвалено рішення у справі. Разом із поданням відзиву на позовну заяву до матеріалів справи було надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. На підтвердження понесених витрат долучає: витяг із договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 183/25 від 07.07.2025, звіт про надані послуги у зв`язку із розглядом справи та платіжну інструкцію про часткову оплату послуг. 02.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» скерував заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у яких просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі №726/2104/25. Позивач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з того, що склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість. Вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу є завищеним, неспівмірно із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи та необґрунтованим відносно складності справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповіді на відзив, що знаходиться у матеріалах справи, також вказує на необґрунтованість та захищеність заявлених витрат на правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, проте їх неприбуття, відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви (клопотання). Представник відповідача Венерський О.С. 05.09.2025 скерував заяву про підтримання вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши подану до суду заяву (клопотання) та матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо понесених судових витрат у справі. 18.08.2025 Садгірським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення у справі №\~726/2104/25 яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Що стосується понесених відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у справі, то питання їх стягнення із позивача не вирішувалося судом, оскільки представником відповідача у відзиві на позов лише вказано попередній їх розрахунок із вказівкою на те, що докази їх понесення будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. У матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги адвокатом Венерським О.С., а також останній подавав документи у справі (відзив, заяви та клопотання). На підтвердження понесених відповідачем витрат на залучення адвоката, до матеріалів справи долучено Витяг із договору № 183/25 про надання юридичної (правничої) допомоги від 07 липня 2025 року, який укладений між [PERSON] та АО «Вектор Права». Згідно з п. 4.1. Договору винагорода за послуги, що надається АО (гонорар) визначається за згодою АО та клієнта в межах 40 % розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року за годину роботи АО, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні до даного Договору. Також відповідач долучає Звіт (Акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи № 726/2104/25 в суді першої інстанції від 21.08.2025, відповідно до якого година роботи адвоката становить 3\~200 грн, а Руснаку І.Д. надано правничу допомогу в межах 03 годин на підготовку відзиву на позовну заяву, в загальному 9\~600, 00 грн. До матеріалів справи відповідач долучає платіжну інструкцію № 776045043 від 07.07.2025 про оплату юридичних послуг на суму 5\~000 грн. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Статтею 270 ЦПК України, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи заявлене клопотання щодо понесених відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у справі, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи витяг із договору про надання правничої допомоги, звіт (акт) про надані послуги та платіжна інструкція про часткову оплату, доводять понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою ОА «Вектор Права». Оскільки у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, понесені відповідачем витрати на правничу допомогу у справі належить стягнути із позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, а також бере до уваги поведінку сторони під час розгляду справи, яка не призводила до затягування розгляду справи. Однак визначений відповідачем розмір витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному ним розмірі, адже заявлений до стягнення розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Зазначені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 600 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, неспівмірними із складністю справи та вчиненими у ній діями, що суперечить принципу розподілу судових витрат у справі, а тому погоджується із доводами позивача щодо неспівнмірності заявлених витрат, викладеними у відповіді на відзив. Суд враховує також те, що позивач вказує лише про підготовку відзиву на позовну заяву на що виречено 3 години часу. Також враховує і те, що розгляд справи відбувався без участі учасників, а характер спірних правовідносин не є складним, так як стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, публічний інтерес до справи відсутній, а обсяг доказів не надмірний. Також суд зауважує, що ціна позову складає 19\~008,42 грн, а тому заявлений до відшкодування розмір витрат 9600,00 грн є явно неспіврозмірним із ціною позову та складеністю справи і вчиненими у ній діями. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц було сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Перевіряючи розмір заявлених витрат на правничу допомогу суд вважає їх явно завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Заявлені витрати не відповідають рівню складності справи, зазначена АО кількість годин, витрачена на складення відзиву у справі є необґрунтованою, оскільки в ході справи процесуальні дії не здійснювалися (допит експертів, свідків, витребування доказів), а підготовлена правова позиція була незмінною і ході усього процесу. З огляду на складність справи, ціну позову, значення справи для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також беручи до уваги клопотання позивача про неспівмірність заявлених витрат, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 9600 гривень не в повній мірі доведені та є неспіввмірним, а тому підлягають зменшенню до 2 000 гривень, що буде необхідним і достатнім в даному конкретному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: partial