Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

17.06.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.09.2002 вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції, актовий запис № 300. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2024 року через втрату почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Оскільки примирення між сторонами неможливе, позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді від 04.07.2025 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подали. Позивач до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 07.07.2025 та 08.08.2025, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідачка, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позовну заяву, судом за згодою позивача, висловленої ним у поданому клопотанні, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07.09.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції, актовий запис № 300, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 (а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. За змістом позовної заяви, шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з червня 2024 року через втрату почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Спільного господарства не ведуть. Відповідачкою дані обставини на засадах змагальності не спростовані. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір», тому питання про стягнення судового збору судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved