Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] помер [PERSON] , який приходився чоловіком позивачеві та батьком відповідачеві, після смерті якого відкрилась спадщина за законом. [PERSON] , будучи дружиною спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також подала нотаріусу заяву відповідного змісту про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем першої черги за законом являється їх спільна із спадкодавцем дочка - [PERSON] , яка з 10.06.2014 виїхала на постійне місце проживання до російської федерації, а у подальшому до Німеччини, де проживає на даний час та в Україну з того часу не поверталась. Отож на час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла та від неї не відмовилась в установлений законом строк являється його дружина [PERSON] , утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на усе майно, що увійшло до складу спадкової маси після смерті чоловіка, вона позбавлена можливості, оскільки відповідно до довідки органу місцевого самоврядування, яка надана була нотаріусу, на день смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] була зареєстрована та постійно проживала його дочка - [PERSON] , внаслідок чого державним нотаріусом було відмовлено у видачі на ім`я позивача нотаріальних актів, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надала до суду відзив. Ухвалою суду від 05.05.2025 було відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця. Ухвалою суду від 14.07.2025 було закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, останній надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, а розгляд справи просила проводити за її відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів спадкової справи №21/2024 встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась дружина спадкодавця [PERSON] , подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту (а.с.52). Факт родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.59). Зі змісту витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження та шлюб (а.с.60-63) встановлено, що [PERSON] являється рідною дочкою спадкодавця [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання виданої 06.08.2019 виконавчим комітетом Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.8), адреса зареєстрованого місця проживання [PERSON] , 1965 року народження, значиться [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Липовецькою міською радою Вінницького району 06.02.2024 за №635 (а.с.69) слідує, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали постійно з ним дружина [PERSON] та дочка [PERSON] 31.05.2024\~постановою державного\~нотаріуса Липовецької\~державної нотаріальної\~контори було\~відмовлено [PERSON] \~у видачі\~на її\~ім`я свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на все\~спадкове майно\~після смерті\~чоловіка [PERSON] ,\~мотивуючи тим,\~що є\~інші спадкоємці\~за законом,\~зокрема відповідно\~до довідки виданої Липовецькою міською радою Вінницького району 06.02.2024 за №635, - дочка [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS] . У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга\~статті 1220 ЦК України). За змістом частини третьої\~статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами першою та другою\~статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою\~статті 29 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі\~статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Згідно із статтями\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Отож якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації. Таку позицію висловлено у\~постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі N 937/10434/19-ц\~(провадження N 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі N 355/832/17-ц (провадження N 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі N 471/601/17-ц (провадження N 61-38452св18. Як слідує зі змісту Акту складеного депутатом міської ради [PERSON] від 30.05.2024, в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] 1987 р.н. , яка приходиться рідною дочкою [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , однак з 10.06.2014 по даний час там не проживає (а.с.32). Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] у визначений законом строк не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідно до поданої у даній справі заяви [PERSON] визнала позовні вимоги, підтвердивши, що з 10.06.2014 за адресою зареєстрованого місця не проживає, перебуває за межами України. Отож д ержавна реєстрація [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] не є беззаперечним доказом її постійного проживання на момент смерті батька за цією адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами. Факт належності спадкодавцеві майна у вигляді житлового будинку із погосподарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] , підтверджується Договором купівлі-продажу від 06.05.1992 року укладеного між Липовецьким комбінатом комунальних підприємств Вінницької області та [PERSON] , предметом якого було 19/25 частки індивідуального житлового будинку із господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , що був посвідченого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кобзар С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 975 (а.с.14), а також Договором купівлі-продажу від 10.09.2015 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого було 6/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в [ADDRESS] , на земельній ділянці 0,0786 га із кадастровим номером 0522210100:01:003:1267, що посвідчений 10.09.2015 року приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1333. Згідно відомостей Бюро технічної інвентаризації право власності 19/25 частки індивідуального житлового будинку із господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] в порядку, який діяв на час такої реєстрації, про що проставлено штамп відповідного змісту. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13), 10.09.2015 право власності на 6/25 частки житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Липовецької селищної ради народних депутатів від 16.12.1986 за №170 (а.с.15), було затверджено нове упорядкування вулиць та зміна нумерації будинковолодінь в селищі Липовець та змінено існуючий [ADDRESS] . Зі змісту довідки виданої Липовецькою міською радою 23.06.2009 за №1588 (а.с.14), слідує, що житловий будинок, в якому зареєстрований та постійно проживав [PERSON] за адресою [ADDRESS] , який у подальшому змінено на №29. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №320329 виданого 18.07.2005 (а.с.20), [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0423 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на в [ADDRESS] із кад. № 0522210101:01:003:0351. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №320328 виданого 18.07.2005 (а.с.21), [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та, господарських будівель та споруд, яка розташована на в [ADDRESS] із кад. № 0522210101:01:003:0350. Як слідує зі змісту листа, що виданий Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадасту у Вінницькій області (а.с.22), під час проведення реєстрації земельних ділянок, що належать [PERSON] згідно державного акту серія ЯА №320328 виданого 18.07.2005 Липовецьким районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів за №010501300875 присвоєно кадастровий 0522210101:01:003:0350 слід його вважати недійсним, оскільки при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий № 0522210101:01:003:1938 та відкрито поземельну книгу на земельну ділянку 0,0928 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Під час проведення реєстрації земельних ділянок, що належать [PERSON] згідно державного акту серія ЯА №320329 виданого 18.07.2005 Липовецьким районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів за №010501300876 присвоєно кадастровий 0522210101:01:003:0351 слід його вважати недійсним, оскільки при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий № 0522210101:01:003:1939 та відкрито поземельну книгу на земельну ділянку 0,0423 га, для ведення особистого селянського господарства. Відомості про право власності [PERSON] на земельні ділянки: кадастровий № 0522210101:01:003:1938, площею 0,0928 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та кадастровий № 0522210101:01:003:1939 площею 0,0423 га, для ведення особистого селянського господарства внесено до Державного реєстру речових прав (а.с.23, 24). Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2015 укладеного між [PERSON] та [PERSON] останній набув у власність земельну ділянку, площею 0,0786 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, яка розташована на в [ADDRESS] із кад.№0522210101:01:003:1267, що посвідчений 10.09.2015 року приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1337. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.29), право власності на земельну ділянку площею 0,0786 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, яка розташована на в [ADDRESS] із кад.№0522210101:01:003:1267, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до Договору поділу земельної ділянки від 26.12.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельник М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №8134 (а.с.25), до [PERSON] перейшла у власність земельна ділянка, площею 1,0979 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами м. Липовець на території - Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із кад. №0522210100:02:000:1634. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.26), право власності на земельну ділянку, площею 1,0979 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами м. Липовець на території - Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із кад. №0522210100:02:000:1634, зареєстровано за [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.30), [PERSON] являється власником автомобіля Mitsubishi L400, номер кузова [NUMBER] , 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] . Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] , яка спадщину прийняла, при цьому належність майна спадкодавцеві доведена належними та допустимими доказами, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у зв`язку із державною реєстрацією відповідача [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] , на момент смерті батька за цією ж адресою реєстрації, утім, як було зазначено вище, сама по собі реєстрація не є беззаперечним доказом її постійного проживання із спадкодавцем, оскільки спростована належними та допустимими доказами. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved