Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 14.11.2015 року вона є наймачем кімнати № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Також з нею однією сім`єю проживав її син [PERSON] , [INFO] . Оскільки її син не проживає за вищевказаною адресою більше року, помешканням не користується, його особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла не приймає, вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжив розгляд справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримав (а.с.30-31). Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.25). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Полтавської міської ради, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про судове засідання через підсистему «Електронний Суд» (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2015 року у справі № 554/8994/15-ц визнано право користування житловим приміщенням згідно з укладеними договорами найму житлових приміщень в житловому будинку по [ADDRESS] між ВАТ «Керамік» в особі ДП «Керамік-побут» за, зокрема, [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] , 2004 р.н. на кімнату № [NUMBER] (а.с.8-9). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 вересня 2004 року [PERSON] , [INFO] , слідує, що його матір`ю є [PERSON] (а.с.10). Із Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.11.2015 року (а.с.11). Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ч. 1\~ст.\~71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту\~ст.72 ЖК України\~вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлення порядку надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг регулюються\~Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні". За приписами ч. 2 ст.4 цього Закону\~порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265\~затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування). Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів. Пунктом 50 Постанови КМУ № 265 від 07.02.2022 року встановлено , що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: 1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5; 2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). При визнанні судом осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття таких осіб з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що матеріали цивільної справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту відсутності [PERSON] за місцем проживання без поважних причин понад рік, як зазначено у позовній заяві. Також позивачем не доведено, що [PERSON] не має особистих речей у кімнаті, не приймає участі в утриманні житла, не мешкає у ньому. Враховуючи, що суд не прийняв визнання позову відповідачем, а позовні вимоги є недоведеними, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed