Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернувся до суду з позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15930 грн. Позов обґрунтований тим, що 09.10.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 85005 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надає клієнту фінансовий кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. В свою чергу, ТОВ «ЗАЙМЕР» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту 4500 гривень, дата надання кредиту 09.10.2019 року, строк кредиту 30 днів, валюта кредиту - UAH, стандартна процента ставка 2 % в день або 730% річних. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» отримало належне ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року, договору факторингу №01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15930,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11430,00 грн. З врахуванням наведеного просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №85005 від 09.10.2019 року у розмірі 15930 грн. та судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. 14.07.2025 представник відповідача адвокат Левицька Ю.В., через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з неї суми тіла кредиту в розмірі 4500 грн., щодо нарахованих відсотків відповідач заперечує, оскільки в умовах договору, укладеного між позивачем та ТОВ «ЗАЙМЕР» вказано, що договір укладено на 30 днів, а тому у позикодавця відсутні підстави нараховувати проценти. Щодо розміру витрат на правову допомогу представник відповідача зазначила, що їх розмір в сумі 105000 грн. є необґрунтованим та неспівмірним із заявленими позовними вимогами, вважає, що стягненню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. 23.07.2025 представник позивача, через систему «Електронний суд», подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] 09.10.2019 року укладено кредитний договір № 85005 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ «ЗАЙМЕР» надає [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 4500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Також, відповідно до умов договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 07.11.2019. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами (п. 1.2. договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3. договору). Кредит видається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4. договору). Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п. 1.5 договору). Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта) на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.cly.com.ua (п.1.6 договору). Підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. При укладенні кредитного договору [PERSON] вказала реквізити платіжної банківської картки, на яку вона бажає отримати гроші, а саме № [NUMBER] . Факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 25.02.2025 року, відповідно до якої 09.10.2019 о 09:04:04 успішно перераховано грошові кошти у розмірі 4500 грн. на платіжну картку [NUMBER] . Тобто, у відповідача виник обов`язок повернути надані кошти, на умовах та у строки, передбачені договором. 28.10.2021 року, між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 85005 від 09.10.2019 року. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 85005 від 09.10.2019 року. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 85005 від 28.10.2021 року, станом на 13.01.2025 року, становить 15930 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4500,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 11430,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення тіла кредиту, тому з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4500,00 грн. Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача процентів за користування кредитами, суд зазначає наступне. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18). Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом можливе лише у межах строку дії договору. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Представник позивача зазначає, що заборгованість відповідача за відсотками по кредитному договору №85005 від 09.10.2019 року складає 11430,00 грн., вказаний розмір нарахованих відсотків відображений у розрахунку заборгованості та у витязі з реєстру боржників. Однак, як встановлено судом, строк кредитування за договором №85005 від 09.10.2019 року був погоджений сторонами та становив - 30 днів, тобто до 07.11.2019 року, з фіксованою процентною ставкою 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав повернути позичені кошти і сплатити проценти. Із розрахунку до кредитного договору №85005 від 09.10.2019 року вбачається, що заборгованість відповідача за відсотками, станом на 07.11.2019, становить 2700 грн., що також узгоджується з графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту у додатку №1 до договору. При цьому, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, у порядку, передбаченому договором, матеріали справи не містять. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитних договорів, є необґрунтованими, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №85005 від 09.10.2019 року у розмірі 7200 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4500,00 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 2700,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (клієнтом) та адвокатом Пархомчуком С.В. 29.12.2023 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат (виконавець) бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.1, 3.3 договору про надання правової допомоги вартість години роботи адвоката встановлена сторонами у розмірі 2000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Факт надання правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат. Згідно з актом про отримання правової допомоги від 21.07.2025 року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (клієнт) прийняло правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 85005 від 09.10.2019 року Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги складає 10500 грн., яка складається з наступних послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання заборгованості (кількість годин - 1 год., вартість - 2000,00 грн.); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг та аналіз судової практики (кількість годин 2,5 год., вартість - 5000,00 грн.); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (кількість годин 1,5 год., вартість - 3000,00 грн.); канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (вартість - 500,00 грн.). Копією платіжної інструкції № 3 9482 від 21.07.2025 року підтверджується сплата позивачем адвокату Пархомчуку С.В. 10500,00 грн. за надання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року. Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial