Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Шевченко Андрій Вікторович звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/4177/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 01 квітня 2025 року між [PERSON] та адвокатом Шевченком Андрієм Вікторовичем підписано акт прийому-передачі юридичних послуг № 2, що був складений до додаткової угоди № 2 від 06 березня 2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05 червня 2023 року. За даним актом сторони погодили, що адвокат надав відповідні послуги на загальну суму у розмірі 9 000,00 грн., а клієнт прийняв та оплатив їх у повному обсязі. У зв`язку із викладеним, зважаючи на документально підтверджені витрати [PERSON] на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн., представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали справи, подану заяву про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року у справі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя суд ухвалив наступне: «Виділити у власність [PERSON] гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,9 квадратних метрів. Виділити у власність [PERSON] транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці часток у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 49 041 (сорок дев`ять тисяч сорок одна) грн. 38 (тридцять вісім) коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 304 (одна тисяча триста чотири) грн. 28 (двадцять вісім) коп. В іншій частині позовних вимог, - відмовити.» Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (див. постанову Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 922/1583/23). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. До заяви про стягнення витрат на правову допомогу надано копію Договору про надання правничої (правової) допомоги адвоката від 05 жовтня 2023 року, копію додаткової угоди № 2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 05 жовтня 2023 року, акт прийому-передачі юридичних послуг № 2 від 01 квітня 2025 року, відповідно до якого вартість наданих послуг склала 9 000,00 грн. та довідку за вих. № 01/04-25 від 01 квітня 2025 року на підтвердження отримання від клієнта коштів у розмірі 9 000,00 грн. за надання правової допомоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене у сукупності, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 85,36 % суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 682,40 грн. Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяви сторін, зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що питання про судові витрати не було вирішено при ухваленні рішення, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву представника позивача та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 682,40 грн..

Outcome: partial