Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку між співвласниками. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 25 березня 2020 року провадження у справі зупинено до вступу у спадщину спадкоємців після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року залучено у якості правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] . 26 листопада 2020 року [PERSON] подала уточнену позовну заяву до [PERSON] про поділ житлового будинку між співвласниками. 28 березня 2023 року відповідно до Розпорядження керівника апарату суду №41/23 справу перерозподілено на суддю Озерянську Ж.М. Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року прийнято справу до провадження та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Поновлено провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі. 28\~листопада 2024\~року представником\~ [PERSON] адвокатом\~Курпіль Андрієм\~Миколайовичем долучено\~до справи\~Висновок експерта\~№6 від 26 вересня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень. 10\~квітня 2025\~року представником\~ [PERSON] адвокатом\~Курпіль Андрієм\~Миколайовичем долучено\~до справи\~Висновок експерта\~№7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень. 02 травня 2025 року [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову, яка прийнята Ухвалою суду від 26 травня 2025 року. 26 травня 2025 року та 27 травня 2025 року представником [PERSON] адвокатом Курпіль Андрієм Миколайовичем подано заяву про визнання позову. Представник [PERSON] адвокат\~Сінцова Тетяна\~Володимирівна надала\~суду заяву\~про слухання\~справи за\~її відсутності,\~просила суд\~задовольнити позов,\~судові витрати\~залишити за\~сторонами.\~ Представник [PERSON] \~адвокат Курпіль\~Андрій Миколайович надав\~суду заяву\~про слухання\~справи за\~його відсутності,\~просив суд\~задовольнити позов,\~судові витрати\~залишити за\~сторонами.\~ Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] у віці 77 років померла мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. [PERSON] за час свого життя вчинила заповіт на випадок її смерті, яким заповіла все своє майно синам [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в установленому законом порядку. 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального Слуцькому Миколі Олексійовичу видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1722 на 2/4 частки житлового будинку [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності. 27 вересня 2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю. проведена державна реєстрація права власності 2/4 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином, [PERSON] у визначеному законом порядку зареєстрував своє право власності на належні йому 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. 13 липня 2020 року єдиним спадкоємцем [PERSON] - [PERSON] отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності. Свідоцтво видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1697. 13 липня 2020 року Приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Маркаровою В.Ю. проведена державна реєстрація права власності 2/4 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності за [PERSON] , та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином, [PERSON] у визначеному законом порядку зареєструвала своє право власності на належні їй після смерті чоловіка [PERSON] 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної власності. Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи. Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що відповідає ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що су власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно маже належать особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законам Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України. правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також знайшло своє відображення і в ч.1 ст. 88 ЗК України, відповідно до якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Статтею 361 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності Положеннями частини 1 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За частиною 3 статті 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, з моменту набуття [PERSON] та [PERSON] права спільної часткової власності на житловий будинок сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності, зокрема. Згідно частини 1, 2 статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Проте,\~наведені вище\~норми гарантують\~кожному із\~співвласників право\~на поділ\~(виділ)\~в натурі\~того майна,\~яке знаходиться\~у їх\~спільній частковій\~власності і\~після здійснення\~якого,\~право спільної\~власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утвориться в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ в натурі частки із спільного майна. Виділ співвласнику його частки в натурі із спільного майна за згодою співвласників фактично призводить до припинення права спільної часткової власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст. 367 ЦК України). Таким чином, у разі, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Сторони самостійно не можуть дійти згоди стосовно про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, тому сторона має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Пунктами 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянина на житловий будинок» №7 від 04.10.1991 року передбачено, що при вирішенні справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Як вбачається з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в відокремлені частини із самостійним виходом. Оскільки зазначені обставини потребують спеціальних знань у даній галузі будівництва, [PERSON] звернувся до судового експерта Рибкіна Віктора Петровича, яким 27 жовтня 2024 року складено Висновок експерта №7 за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень у справі про поділ будинку в натурі між співвласниками. Ретельно ознайомившись з запропонованим експертом варіантом поділу житлового будинку [ADDRESS] між власниками [PERSON] та [PERSON] , обидві сторони дійшли згоди, що запропонований експертом варіант поділу будинку (Висновок експерта №7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень) найбільш точно враховує порядок користування, що склався між співвласниками. Зокрема [PERSON] та [PERSON] погодили наступний поділ будинку, про що зазначено в заяві про зміну предмету позову та заяві про визнання позову. [PERSON] виділити в натурі належні їй 2/4 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: ?кімната літ. 1-4 площею 8,6 м2\~ (яка перепланується у коридор); ?частина кімнати літ. 1-3 площею 9,2 м2 (яка перепланується в кухню); ?кімната площею 17,0 м2, яка складається з кімнати (літ.1-5) площею 12,6 м2 та комори (літ. 1-6) площею 3,9 м2 шляхом прибирання перегородки між вказаними приміщеннями площею 0,5 м2, разом: 32,8 м2, в тому числі житлова 17,0 м2, допоміжна 15,8 м2. [PERSON] виділити в натурі в користування 47 % від 2795 м2 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що складатиме з округленням 1314 м2, що пофарбована на плані схемі синім кольором (додаток №2 до Висновку експерта №7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень, а.с. висновку 29). Всі будівлі і споруди, що знаходяться на цій земельній ділянці на плані-схемі пофарбовані також синім кольором (додаток №2 до Висновку експерта №7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень, а.с. висновку 29). [PERSON] виділити у право власності наступні будівлі і споруди: № п/п Будівлі та спорудиРинкова вартість будівель і споруд, що передається у власність, грн. 1Частина житловий будинок (літ. А1-1)192\~628 грн. 2Сарай (літ. Б)47\~778 грн. 3Гараж (літ. В)95\~881 грн. 4Сарай (літ. Е)19\~690 грн. 5Сарай (літ. Ж) 45\~945 грн. 6Хвіртка №31\~426 грн. 7Колодязь (літ. №10)24\~604 грн. 8Частка ворот металевих 3\~686 грн. 9Вимощення (літ. І)4\~176 грн. РАЗОМ: 435\~814 грн. Таким чином сума ринкової вартості будівель і споруд, що в порядку поділу майна між співвласниками передається у власність [PERSON] становить 435\~814 грн. [PERSON] виділити в натурі належні йому 2/4 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: ?коридор літ. 1-І площею 4,7 м2; ?коридор літ.1-1 площею 8,3 м2 (перепланується у кухню); ?кімната літ.1-2 площею 15,2 м2; ?кімната площею 9,7 м2, яка утворюється шляхом влаштування в кімнаті літ. 1-3 площею 16,8 м2 газобетонної перегородки товщиною 100 мм з відстанню 2,10 м від зовнішньо стіни довжиною 4,37 метра разом: 37,4 м2, в тому числі житлова 24,4 м2, допоміжна 13,0 м2. [PERSON] виділити в натурі в користування 53 % від 2795 м2 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що складатиме з округленням 1481 м2, що пофарбована на плані схемі білим кольором (додаток №2 до Висновку експерта №7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень, а.с. висновку 29). Всі будівлі і споруди, що знаходяться на цій земельній ділянці на плані-схемі пофарбовані також білим кольором (додаток №2 до Висновку експерта №7 від 27 жовтня 2024 року за результатами проведення додаткових оціночно-будівельного та земельно-технічного досліджень, а.с. висновку 29). [PERSON] виділити у право власності наступні будівлі і споруди: № п/п Будівлі та спорудиРинкова вартість будівель і споруд, що передається у власність, грн. 1Частина житловий будинок (літ. А1-1)143 296 грн. 2Прибудова (літ. а ) (всередині коридор літ. 1-1) 65 474 грн. 3Тамбур (літ. а1 ) (всередині коридор літ. 1-І)30\~888 грн. 4Сарай (літ. З) 17\~257 грн. 5Ганок (літ. а2) 536 грн. 6Літня кухня (літ. Г) 110\~840 грн. 7Погріб (літ. ПГ) 28\~036 грн. 8Вхід в погріб (літ. И) 1\~094 грн. 9Частина вимощення (літ.№ І) 11\~641 грн. 10Огорожа (літ. 2) 12\~881 грн. 11Огорожа (літ. 4) 18\~189 грн. 12Вбиральня (літ. Д) 3\~608 грн. 13Частка ворот металевих (літ. №1)4\~156 грн. 14Колонка (літ. 11) 5\~678 грн. РАЗОМ: 453\~614 грн. Таким чином сума ринкової вартості будівель і споруд, що в порядку поділу майна між співвласниками передається у власність [PERSON] становить 453\~514 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за різницю відхилення від ідеальної частки в сумі 17\~783 грн., оскільки фактична частка в грошах зменшиться порівняно із сумою, що повинна припадати на частку у відсотковому відношенні. Зазначена сума підлягає компенсації, так як ринкова вартість будівель і споруд, що виділяється фактично більша ніж ринкова вартість будівель і споруд, яка повинна припадати на фактичну частку у розмірі 47 %. В даному випадку встановлені всі фактичні обставини справи, враховано доводи сторін, надано належну оцінку доказам у справі та суд застосовує норми права, які регулюють зазначені правовідносини. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ) (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved