Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

1. Суть спору. Стислий виклад позицій учасників справи. Позиція позивача. 13.03.2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Солонець С.М. звернувся до суду з позовною заявою (а.с. 2-22) до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» про стягнення заборгованості. Сторона позивача на підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 11.09.2020 року укладений договір позики № 1109/8 між [PERSON] та [PERSON] в якому зазначено, що позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у власність позичальникові гроші в сумі 180 924, 90 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот двадцять чотири грн. 90 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України 27,8346 гривні за 1 долар США становить 6500,00 доларів США (шість тисяч п`ятсот доларів США, 00 центів). Пунктом 2 вищевказаного договору позики передбачено, що сторони домовилися, що договір позики є безпроцентним, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики та термін дії Договору 25.09.2021р. з графіком повернення коштів. У п.3 договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року зазначено, що виконання зобов`язання за договором має бути здійснено готівкою та/або шляхом банківського переказу коштів на розрахункові рахунки Сторін в грошовій одиниці гривні, в сумах, які еквівалентні сумам в доларах США за офіційним курсом Національного Банку України на день їх виплати. Пунктом 5.1 договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року встановлено, що у разі систематичного не виконання позичальником його зобов`язань за Договором, а саме не виконання виплат 2 (два) та більше місяців поспіль позикодавець має право пред`явити договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України. У п.5.1 договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року сторони передбачили, що в разі настання обставин, зазначених в п.4 та пп.5.1 Договору сума, яка підлягає поверненню позичальнику становить: еквівалент суми в доларах США за офіційним курсом Національного Банку України на день її виплати 5000,00 доларів США та суми 125,00 доларів США за кожен місяць користування позикою до дати її повного повернення, з врахуванням сум, які були виплачені Позичальником раніше. До пункту 8 договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року [PERSON] була укладена розписка від 15.09.2020 року щодо отримання коштів в якій зазначено, що позичальник на виконання та на умовах Договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 180 924, 90 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот двадцять чотири грн. 90 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України 27,8346 гривні за 1 долар США становить 6500,00 доларів США (шість тисяч п`ятсот доларів США, 00 центів) з особистим підписом та ініціалами позичальника. 25.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додаток № 1 до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року про те, що станом на 25.09.2021р. залишок суми позики до повернення позикодавцю становить 132 636,00 грн., яка згідно офіційного курсу обміну валют, встановленого НБУ на дату підписання цього Додатку до договору 1,00 долар США=26,5272 грн., становить 5000, 00 доларів США. У п.2 додатку № 1 від 25.09.21 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року вказано, що позикодавець передає, а позичальник отримує додаткову суму до позики, в розмірі 39 790,80 грн., яка згідно офіційного курсу обміну валют, встановленого НБУ на дату підписання цього Додатку до договору 1,00 долар США=26,5272 грн. становить 1500, 00 доларів США. Пунктом 3 додатку № 1 від 25.09.21 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року передбачено, що разом сума позики за договором позики, станом на дату підписання цього додатку до договору становить 176 426, 80 грн., яка згідно офіційного курсу обміну валют, встановленого НБУ на дату підписання цього Додатку до договору 1,00 долар США=26,5272 грн., становить 6500,00 доларів США, яка підлягає поверненню позикодавцю від позичальника згідно умов, зазначених у п.4 цього Додатку до договору. Також, згідно п.4 додатку № 1 від 25.09.21 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року сторони домовилися змінити частину 2) п.2 Договору та викласти її в наступній редакції: остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 25.09.2022 року з дотриманням графіку повернення коштів. Надалі, 25.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ», в особі директора Погорецького Євгена Романовича (далі «поручитель»), та [PERSON] (далі «позикодавець») був укладений договір поруки до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року Додатку № 1 від 25.09.2021 року. За п.1 договору поруки від 25.09.2021 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року Додатку № 1 від 25.09.2021 року (далі «договір поруки»), поручитель зобов`язується відповідати перед позикодавцем за виконання всіх зобов`язань фізичної особи громадянина [PERSON] , що виникли з Договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року, Додатку № 1 від 25.09.2021 року, які були укладені між позикодавцем та позичальником. У п.2 договору поруки від 25.09.21 року зазначено, що зобов`язання, що забезпечуються порукою: у відповідності до умов Основного договору, позикодавець передає позичальнику, а позичальник приймає від позикодавця грошові кошти в сумі 176 426, 80 грн., яка згідно офіційного курсу обміну валют, встановленого НБУ на дату підписання Додатку № 1 від 25.09.21 року 1,00 долар США = 26,5272 грн., становить 6500,00 доларів США, та позичальник зобов`язується повертати частинами отримані грошові кошти позикодавцю, згідно умов повернення, зазначених в основному договорі. У п.3.1 договору поруки від 25.09.21 року зазначено, що поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого зобов`язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов`язання, зазначеного в п.2.1 цього Договору. Також, п.3.2 договору поруки від 25.09.21 року зазначено, що поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Основним Договором в повному обсязі, включаючи суму основного зобов`язання, вказану в п.2.1 даного Договору, та відшкодування позикодавцю збитків та сплату неустойки у разі потреби. Слід зазначити, що у п.6.1 договору поруки від 25.09.21 року вказано, що Договір набуває чинності з його підписання Сторонами і діє до моменту припинення дії Основного договору, крім випадків визначених 559 Цивільного кодексу України. Таким чином, позичальник [PERSON] та поручитель ТОВ «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем [PERSON] за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року, додатком № 1 від 25.09.21 року, договором поруки від 25.09.2021 року, розпискою від 15.09.2020 року, щодо виконання зобов`язання з повернення позики, та заборгованість за вказаним договором позики складає: грошові кошти в сумі 269 180 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят грн. 60 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України 41,4124 гривні за 1 долар США становить 6500,00 доларів США (шість тисяч п`ятсот доларів США, 00 центів). З урахуванням факту того, що повернення позикодавцю суми позики мало бути здійснено позичальником не пізніше 25.09.2022 року за вищезазначеним договором позики, то позивачем не пропущений строк подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договорами позики до суду з огляду на дійсний строк позовної давності у три роки (термін до 25.09.2025 року). Окрім того, 08.10.2021 року укладений договір позики № 0810/3 між [PERSON] та [PERSON] (далі «сторони», «договір позики») в якому зазначено, що позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у власність позичальникові гроші в сумі 157 988, 40 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 40 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення Договору = 26,3314 гривні за 1 долар США становить 6000 доларів США (шість тисяч доларів США 00 центів). Позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в термін та на умовах, зазначених у цьому Договорі. Пунктом 2 договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року передбачено, що договір позики є безпроцентним, а остаточний розрахунок щодо повернення суми позики, та термін дії цього договору 05.10.2022 року з дотриманням графіку повернення коштів. У п.3 договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року зазначено, що виконання зобов`язання за договором має бути здійснено готівкою та/або шляхом банківського переказу коштів на розрахункові рахунки Сторін в грошовій одиниці гривні, в сумах, які еквівалентні сумам в доларах США за офіційним курсом Національного Банку України на день їх виплати. У п.5.1 договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року вказано, що у разу систематичного не виконання позичальником його зобов`язань за Договором, а саме: прострочення виконання його зобов`язань щодо чергової виплати позики на 1 (один) місяць та більше, позикодавець має право пред`явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України. Також, у п.5.1 договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року вказано, що в разі настання обставин, зазначених в п.4 та пп.5.1 Договору сума, яка підлягає поверненню позичальнику становить: еквівалент суми в доларах США за офіційним курсом Національного Банку України на день її виплати 5000,00 доларів США та суми 83,84 доларів США за кожен місяць користування позикою до дати її повного повернення, з врахуванням сум, які були виплачені Позичальником раніше. До пункту 8 договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року [PERSON] була укладена розписка від 08.10.2021 року щодо отримання коштів в якій зазначено, що позичальник на виконання та на умовах Договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 157 988, 40 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 40 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення Договору = 26,3314 гривні за 1 долар США становить 6000 доларів США (шість тисяч доларів США 00 центів). Надалі, 08.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ», в особі директора [PERSON] (далі «поручитель»), та [PERSON] (далі «позикодавець») був укладений договір поруки до договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року. За п.1 договору поруки від 08.10.2021 року, поручитель зобов`язується відповідати перед позикодавцем за виконання всіх зобов`язань фізичної особи громадянина [PERSON] , що виникли з Договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року, який був укладений між позикодавцем та позичальником. У п.2 договору поруки від 08.10.21 року зазначено, що зобов`язання, що забезпечується порукою: позикодавець передає позичальнику, а позичальник приймає від позикодавця грошові кошти в сумі 157 988, 40 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 40 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення Договору = 26,3314 гривні за 1 долар США становить 6000 доларів США (шість тисяч доларів США 00 центів), та позичальник зобов`язується повертати частинами отримані грошові кошти позикодавцю, згідно умов повернення, зазначених у п.2.2 та/або п.6 Основного Договору. У п.3.1 договору поруки від 08.10.2021 року зазначено, що поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого зобов`язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов`язання, зазначеного в п.2.1 цього Договору. Також, п.3.2 договору поруки від 08.10.2021 року зазначено, що поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Основним Договором в повному обсязі, включаючи суму основного зобов`язання, вказану в п.2.1 даного Договору, та відшкодування позикодавцю збитків та сплату неустойки у разі потреби. Слід зазначити, що у п.6.1 договору поруки від 08.10.2021 року вказано, що Договір набуває чинності з його підписання Сторонами і діє до моменту припинення дії Основного договору, крім випадків визначених 559 Цивільного кодексу України. Таким чином, позичальник [PERSON] та поручитель ТОВ «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем [PERSON] за договором позики № 0810/3 від 08.10.2021 року, розпискою від 08.10.2021 року, договором поруки від 08.10.2021 року, щодо виконання зобов`язання з повернення позики, та заборгованість за вказаним договором позики складає: грошові кошти в сумі 248 474, 40 грн. (двісті сорок вісім тисяч чотириста сімдесят чотири гривень 40 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення Договору = 41,4124 гривні за 1 долар США становить 6000 доларів США (шість тисяч доларів США 00 центів). З урахуванням факту того, що повернення позикодавцю суми позики мало бути здійснено позичальником не пізніше 05.10.2022 року за вищезазначеним договором позики, то позивачем не пропущений строк подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договорами позики до суду з огляду на дійсний строк позовної давності у три роки (термін до 05.10.2025 року). Відтак, сторона позивача вважає, що у даній цивільній справі між сторонами виникли договірні правовідносини за укладеними договорами позики № 1109/8 від 11.09.2020 року, № 0810/3 від 08.10.2021 року, до яких складені позичальником боргові розписки від 15.09.2020 року, від 08.10.2021 року, та на виконання яких були укладені договори поруки від 25.09.21 року, від 08.10.2021 року, між поручителем та позикодавцем, у сукупності підтверджують факт передачі позикодавцем грошових сум позичальнику та отримання останнім цих коштів, які позичальником позикодавцеві не повернуті, у передбачений вказаними письмовими документами строк, зокрема до 25.09.2022 року та до 05.10.2022 року. Тобто, дані обставини є предметом спору. Отже, заборгованість за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року та за договором позики № 0810/3 від 08.10.2021 року (договори поруки від 25.09.21 року, від 08.10.2021 року) відповідно до яких позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого зобов`язання, складає 517 655 (п`ятсот сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року - грошові кошти в сумі 269 180 (двісті шістдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят) гривень 60 копійок, що за офіційним курсом Національного Банку України 41,4124 гривні за 1 долар США становить 6500,00 доларів США (шість тисяч п`ятсот доларів США, 00 центів); заборгованість за договором позики № 0810/3 від 08.10.2021 року - в сумі 248 474 (двісті сорок вісім тисяч чотириста сімдесят чотири) гривень 40 копійок, що за офіційним курсом Національного Банку України 41,4124 гривні за 1 долар США становить 6000 доларів США (шість тисяч доларів США 00 центів). Вказані кошти підлягають солідарному стягненню з співвідповідачів. Також сторона позивача просила стягнути пропорційно з [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» на користь [PERSON] судові витрати, з яких: судовий збір 5 176 (п`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 55 копійок., по 2 588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 20 копійок з кожного, витрати на правничу допомогу 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, по 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок з кожного. Позиція відповідача. Сторона відповідача [PERSON] 11.04.2025 року подала до суду відзив (а.с. 67-69), в якому просила відмовити в задоволенні позову в частині суми заявлених вимог. В поданому відзиві, не заперечуючи укладення між ним та позивачем договорів позики від № 1109/8 від 11.09.2020 року та № 0810/3 від 08.10.2021 року, зазначив, що ним були здійснені оплати грошових коштів на користь [PERSON] . Зокрема, вказував, що ним було здійснено наступні оплати (в еквіваленті у доларах США на день оплати), а саме згідно договору № 1109/8 від 11.09.2020 року: 25.10.2021 року 125,00 доларів США, 24.11.2021 року 125,00 доларів США, 24.12.2021 року 125,00 доларів США, 25.01.2022 року 125,00 доларів США, 24.02.2022 року - 125,00 доларів США, 25.03.2022 року - 125,00 доларів США, а аткож згідно договору № 0810/3 від 08.10.2021 року 05.01.2022 року - 250,00 доларів США. Від моменту укладження договорів і до настання обставин, пов`язаних із збройною агресією російськохї федерації проти України, він сумлінно виконував власні договірні зобов1язання, зокрема в частині виплат позикодавцю щомісячних платежів, включно до березня 2022 року, однак, в подальшому у зв`язку як з особистими обставинами (мобілізацією до ЗСУ), так і загальними негативними наслідками для економічної та соціальної сфери загалом для країни, виконання взятих зобобов`язань стало для нього не можливим, про що було повідомлено позивачу. Сторона відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 2. Рух справи та процесуальні дії суду. Ухвалою судді від 18.03.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 15.04.2025 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 19.05.2025 року. Ухвалою суду від 19.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 10.06.2025 року, яке було неодноразово відкладено. 3. Пояснення учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат Підлісний М.О. в судовому зхасіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що сторона позивача не заперечує факту часткової сплати відповідачем [PERSON] коштів, однак позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.. 4. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики грошових коштів від № 1109/8 від 11.09.2020 року на суму 6500,00 доларів США та № 0810/3 від 08.10.2021 року на суму 6000,00 доларів США. Виконання позикодавцем своїх зобов`язань підтверджується розпискою від 15.09.2020 року (а.с. 38) про отримання позичальником грошових коштів у сумі 180924,90 грн, що за офіційним курсом НБУ становить 6500,00 доларів США, а також розпискою від 08.10.2021 року (а.с. 41) про отримання позичальником грошових коштів у сумі 157988,40 грн, що за офіційним курсом НБУ становить 6000,00 доларів США Окрім того, сторонами не заперечується про те, що за цими договорами відповідачем [PERSON] було сплачено позивачу певні кошти. Зокрема, відповідач [PERSON] стверджує, що ним сплачено (в еквіваленті у доларах США на день оплати), а саме згідно з договором № 1109/8 від 11.09.2020 року: 25.10.2021 року 125,00 доларів США, 24.11.2021 року 125,00 доларів США, 24.12.2021 року 125,00 доларів США, 25.01.2022 року 125,00 доларів США, 24.02.2022 року - 125,00 доларів США, 25.03.2022 року - 125,00 доларів США, а також згідно з договором № 0810/3 від 08.10.2021 року 05.01.2022 року - 250,00 доларів США. Вказане знайшло своє підтвердження, адже згідно долучених до відзиву платіжних інструкцій (а.с. 74-81), підтверджено факт оплати 750,00 доларів США згідно з договором № 1109/8 від 11.09.2020 року та 250,00 доларів США згідно з договором № 0810/3 від 08.10.2021 року. Правовідносини, що склалися між сторонами регулються положеннями ЦК України, зокрема, за змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~1046 Цивільного кодексу\~України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Статтею 204\~ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Цивільний кодекс\~України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це вже є доказом факту отримання грошових коштів, тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про сурогати або замінники письмової форми правочину, які свідчать про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження, яке складено окремо чи міститься в тексті договору, про завершену дію щодо передання коштів позичальнику не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постановах від 05.09.2018 року у справі №756/8630/14-ц, провадження № 61-8792св18, та від 08.04.2021 року у справі №500/1755/17, провадження № 61-1899св20. Факт отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] підтверджується борговими документами розписками від 15.09.2020 року та від 08.10.2021 року, копії яких наявні в матеріалах справи, та, зрештою, і поясненнями сторін. Наявність оригіналу боргової розписки у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.08.2021 року у справі № 473/995/18 (провадження № 61-6674св21), від 14.07.2021 року у справі № 266/7291/18-ц (провадження № 61-96св21), від 25.03.2019 року у справі № 211/2672/16-ц (провадження№ 61-41785св18), від 30.01.2019 року у справі № 751/1000/16-ц (провадження № 61-586св17). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, зокрема, чи оскаржувати судові рішення в касаційному порядку та в яких межах. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга\~статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Як свідчить аналіз матеріалів справи позивач зазначав, що стягненню підлягає сума в в доларовому еквіваленті за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року на суму 6500,00 доларів США та за договором позики № 0810/3 від 08.10.2021 року на суму 6000,00 доларів США. Саме в межах таких вимог позивача судом проведено розгляд справи. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] фактично повернуті кошти в сумі 750,00 доларів США за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року та в сумі 250,00 доларів США за договором позики № 0810/3 від 08.10.2021 року, що не заперечується сторонами, розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем становить: за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року 5750,00 доларів США; за договором позики № 0810/3 від 03.10.2021 року 5750,00 доларів США. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Спеціального порядку визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, сторони в укладеному ними договорі не погодили. У Постанові ВП ВС від 11.09.2024 року у справі №500/5194/16 Велика Палата ВС звернула увагу, що «формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатує, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішенн. На користь цього висновку свідчить і те, що Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня\~2018\~року в справі № 761/12665/14). Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним/приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.». Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 №464/3790/16-ц (14-465цс18). Зважаючи на викладене, наявні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача боргу у валюті, визначеній договором, оформленим розпискою. Що стосується позовної вимоги до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» за договором поруки від 11.09.2020 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як встановлено судом, [PERSON] та ТОВ «ПЕЛЕТ\~ГРУП ВЕСТ»\~(код\~ЄДРПОУ 40379684) 11.09.2020 року уклали договір поруки (а.с. 36-37). Сторонами в\~цивільному процесі\~є позивач\~і відповідач.\~Позивачем і\~відповідачем можуть\~бути фізичні\~і юридичні\~особи,\~а також\~держава (стаття48 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Результат аналізу статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі\~№ 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. В той же час, позивач просить стягнути кошти з ТОВ «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» (код ЄДРПОУ 42647508), що не було стороною у зобов`язанні. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення коштів за договором поруки від 11.09.2020 року до договору позики № 1109/8 від 11.09.2020 року з ТОВ «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» задоволенню не підлягають, оскільки в цій частині позов пред`явлено до неналежного відповідача. Що стосується позовної вимоги до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» за договором поруки від 08.10.2021 року до договору позики № 0810/3 від 08.10.2021 року, то судом встановлено наступне. Між [PERSON] та ТОВ «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» (код ЄДРПОУ 42647508) 08.10.2021 укладено договір поруки (а.с. 42-43). Дійсно, відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого зобов`язання. Водночас, відповідно до п 6.1 договору поруки, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту припинення дії Основного договору. Згідно ж п. 2 договору позики від 08.10.2021 року термін його дії 05.10.2022 року. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Тому, враховуючи припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання зі спливом визначеного договором або законом строку, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України у зазначеній редакції словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Вказане не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження №\~14-265цс18, пункт 62), від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц (провадження № 14-70цс19,пункт 76), від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (провадження №\~14-219цс19, пункт 59), а також постанова Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15). Відтак, сторони погодили, що порука діє до 05.10.2022 року, тобто на час звернення до суду із відповідним позовом строк дії поруки сплив, порука вважається припиненою, що є підставою для відмови в позові в цій частині. 4. Висновок за результатами розгляду спору по суті. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє е підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Тому стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню за договором позики № 1109/8 від 11.09.2020 року 5750,00 доларів США та за договором позики № 0810/3 від 03.10.2021 року 5750,00 доларів США., а всього на загальну суму 11500,00 доларів США. Також суд зауважує, що задовольняє вимогу про стягнення коштів суто в межах позовних вимог. Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛЕТ ГРУП ЕСТ» задоволенню не підлягають, з підстав зазначених вище у судовому рішенні. 5. Розподіл судових витрат між сторонами та інші питання, які вирішуються судом під час ухвалення рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позову стороною позивача надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 8199,00 грн, однак, з врахуванням ціни позову, судовий збір у вкзаній справі становить 5176,55 грн. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду За відсутності клопотань зі сторони позивача,

Outcome: partial