Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У квітні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі ТОВ «Слон Кредит») було укладено договір №509792. Згідно умов договору сума кредиту (загальний розмір) складає 62500,00 грн, строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 11.02.2023. Пунктом 1.5 договору передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного умовами договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Договір укладався в письмовій формі та сторони узгодили істотні умови які викладені в кредитному договорі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позивач зазначає, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки передбачені договором. 31.01.2025 було укладено договір № 31012025 відповідно до якого «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 509792. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 509792 від 11.02.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 58928,98 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 43163,62 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15765,36 грн. Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитними договорами не виконала та право вимоги за ними перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути вказану суду заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05.05.2025 року дану цивільну справу було передано за підсудністю до Новокодацького районного суду міста Дніпра. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 30.05.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. Я. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. На адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками з позначками «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача у судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси відповідач суду не повідомила, суд вважає відповідача належним чином повідомленою та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.02.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір №509792 про надання споживчого кредиту в письмовій формі, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2 Договору). Сума кредиту становить 62500 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 730 днів, з кінцевим терміном повернення 11.02.2023 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, як на підставі звернення до товариства у паперовій формі так і в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Тип процентної ставки фіксована; процентна ставка залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 127,36% річних. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.3-1.6 Договору). Відповідно до пункту 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 50000,00 грн на поточний рахунок споживача [NUMBER] в АТ «Альфа Банк», код банку 300346 або на інший поточний рахунок споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав товариству в будь-який спосіб; у розмірі 12500,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Відповідно до п. 4.4. споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту від 11.02.2021 року, підписаному відповідачем власноручно. Згідно з Заявою-Анкетою від 11.02.2021 року [PERSON] надала товариству інформацію, яка може бути використана для розгляду питання щодо надання кредиту, а також підписала Заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слот Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 11.02.2021 року. ТОВ «Слон Кредит» перерахувало кредитні кошти у розмірі 50000,00 гривень [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення №4523 від 11.02.2021 року, призначення платежу: UA973003460000026205912690198/ перерахування коштів згідно кредитного договору №509792 від 11.02.2021 року [PERSON] ([NUMBER]). Згідно з наданим ТОВ «Слон Кредит» розрахунком заборгованості у гривні, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №509792 від 11.02.2021 року станом на 25.02.2025 року на дату відступлення становить 58928,98 грн, з яких: за кредитом: 34687,89 грн, за відсотками за перший день користування: 8475,73 грн, по відсоткам (на дату продажу) 15765,36 грн. 31.01.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ ««Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» свої права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором №509792 від 11.02.2021 року. Сторони також підписали Додатки до Договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 року, а саме: Форму Інформації щодо боржників в електронному вигляді, Форму реєстру боржників для друку, Форму Акту прийому-передачі Інформації щодо боржників в електронному вигляді, Форму Акту прийому-передачі Реєстру Боржників для друку, Форму Акту прийому-передачі Документації Боржників, Форму Акту про повернення Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників для друку до Договору про надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 року від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача на загальну суму 58928,98 грн, про що також було складено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників для друку за Договором надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 року. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору, а тому до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором №509792 від 11.02.2021 року, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Крім того, згідно п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зіст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, про що свідчить наявність заборгованості. Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №509792 про надання споживчого кредиту від 11.02.2021 року у розмірі 58928,98 грн. Вирішуючи питання відшкодування судових витрат та їх розміру, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Згідно з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал Асісстанс», заявку на надання юридичної допомоги №656 від 01.03.2025 року; витяг з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року на суму 16000 грн, яка полягала у наданні усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Отже, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу підтверджені належними та допустимими доказами. У постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, є типовою, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, невеликий обсяг досліджених доказів, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5000,00 грн, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved