Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач ТОВ «КФ.ЮА» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 21.10.2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] , як Клієнтом укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020102589, за умовами якого позивач на умовах Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5. Договору, а Клієнт, в свою чергу, зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Згідно з п. 4.3. Договору Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у п.п. 5 розділі 5 цього Договору. Згідно з п.п.5 п. 5 Договору заборгованість має бути сплачено до 19.11.2020 року. Відповідно до пп. 12, 13 п. 5 Договору базова процентна ставка становить 1,99% (в день). Процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору 2,50% (в день). Зазначив, що за умовами Договору сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом після дати погашення Договору вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12 п. 5. Договору) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки, визначений у п.п. 13 п. 5 Договору. Під час процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, у разі неповернення позики у визначені Договором строки, позивач має право стягнути заборгованість з урахуванням відсотків (ч. 2 ст. 625 ЦК України). При цьому, сторони дійшли згоди, щодо зміни передбаченої ЦК України відсоткової ставки та встановлення її на рівні 912,50% річних (2,50% * 365 днів = 912,50%). Зазначив, що 21.10.2020 року на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів, тим самим позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором, чим у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, натомість, відповідач не виконала свої зобов`язання, не сплатила (не повернула) грошові кошти в повному обсязі в порядку та у строки, визначені умовами Договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 32 304,74 грн., з якої: тіло кредиту становить 6 000,00 грн.; інфляційне збільшення 1 222,74 грн (за період 20.11.2020-23.02.2022 р.); проценти поза межами строку дії договору 22 500,00 грн (за період 20.11.2020 - 18.04.2021 р.); проценти в розмірі 3 582,00 грн. З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «КФ.ЮА» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №00020102589 від 21.10.2020 року в розмірі 32 304 грн. 74 коп., а також понесені ним (позивачем) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Представник позивача ТОВ «КФ.ЮА» про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, при цьому, у позові просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] про день та місце судового розгляду справи повідомлена судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду також не надходили, а так само не надходило від відповідача будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 жовтня 2020 року між ТОВ «КФ.ЮА», як Кредитодавцем та [PERSON] , як Позичальником укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020102589, за умовами якого Товариство на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5. Договору, а Клієнт, в свою чергу, зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором термін та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5. даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. У випадку, коли Клієнт отримує кошти шляхом грошового переказу без відкриття рахунку датою надання кредиту є дата фактичного отримання готівкових коштів (п.3.1 Договору). Відповідно до п.4.4 Договору 4.4. Клієнт зобов`язаний погасити Заборгованість не пізніше останнього дня дії Договору, зазначеного у п.п 5) пункту 5 цього Договору. Згідно з п.5 Договору визначено умови надання позики на умовах фінансового кредиту, а саме: тип кредиту: Старт_1,99 %; дата надання кредиту: 21.10.2020 року; дата погашення заборгованості: 19.11.2020 року; строк дії договору: 30; можливість пролонгації: дозволено; мета: споживчі цілі; базова процентна ставка: 1,99 % в день; процентна ставка, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору: 2,50 % в день. Крім того, умовами договору визначено, що пільговий період діє тільки у випадку своєчасного погашення процентів в період вказаний у п.п. 6 п.5 Договору. Ставка, яка застосовується тільки у період дії пільгового періоду, вказаному у п.п. 8 п.5 Договору. Сторони погодили, що строк дії Договору, вказаний у п.п. 9 п. 5 Договору, продовжується на весь період, протягом якого Сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим Договором, та визначається як період від дати видачі Кредиту ( п.п. 4) п. 5 Договору) до фактичної дати повернення кредиту, процентів за ставками визначеними у п.п. 8, п.п. 12 та п.п. 13 п. 5 Договору та інших нарахувань визначених Договором та чинним законодавством України. Сторони погодили, що у випадку користування кредитом після дати погашення Договору , вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12) п. 5 Договору) не застосовується, а застосовується розмір процентної ставки визначений у п.п. 13 п. 5 Договору. Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування Кредитом поза межами строку дії Договору (п.п. 13) п. 5 Договору), маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування перерахування процентної ставки, визначеної у п.п. 12 п. 5 Договору на процентну ставку визначену у п.п. 13 п. 5 Договору не є зміною істотних умов Договору. Пунктом 5.3 Договору передбачено, що базова процентна ставка в день: 1,99%; платіж за використання коштів, отриманих у кредит 99 грн.; реальна річна ставка процентна ставка від 728,34 % до 899,70 %; загальна вартість кредиту 9725 грн. 70 коп., тип процентної ставки фіксована. Як вбачається з Розділу 9 Договору, сторони узгодили Графік платежів. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] підтвердила, що перед укладенням цього Договору за її запитом їй було надано проект Договору про фінансові послуги (договір про надання позики на умовах кредиту) та було надано визначену законом інформацію про умови надання фінансових послуг у повному обсязі, передбаченому законодавством (у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та Закону України «Про споживче кредитування») та надана інформація повністю зрозуміла, що засвідчила своїм особистим підписом. Також відповідачем [PERSON] 21.10.2020 року був підписаний Паспорт споживчого кредиту. Факт видачі відповідачу грошових коштів у сумі 6000 грн., підтверджується Актом про видачу грошових коштів від 21 жовтня 2020 року, складеним ТОВ «КФ.ЮА», відділення №53/м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 50, який підписано відповідачем [PERSON] . Тим самим, ТОВ «КФ.ЮА» належним чином виконав свої зобов`язання за договором, в той час, як відповідач не виконала свої зобов`язання, не сплатила (не повернула) грошові кошти в повному обсязі в порядку та строки, визначені умовами Договору, внаслідок чого станом на 05 вересня 2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 32 304 грн. 74 коп., з якої: 6000 грн. - тіло кредиту; проценти за користування кредитом в розмірі 3582,00 грн.; 1 222 грн. 74 коп.- інфляційне збільшення за період з 20 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року; 22 500 грн. - проценти поза межами строку дії договору за період з 20 листопада 2020 року по 18 квітня 2021року. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України передбачає щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Якщо можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено умовами кредитного договору, який укладено між сторонами, то є правильним і обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування (постанова Верховного Суду від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20). Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем 21.10.2020 року було укладено Договір позики на умовах фінансового кредиту, з узгодженням істотних умов Договору. Таким чином, відповідач, підписуючи Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту погодилася у письмовому вигляді з його умовами, наведеними у цьому Договорі. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 02 вересня 2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 32 304 грн. 75 коп., з якої: 6000 грн. - тіло кредиту; 3582 грн. проценти за користування позикою, нараховані за період з 21.10.2020 року по 19.11.2020 року (30 днів) за ставкою 1,99 (% в день); та в порядку ч.2 ст.625 ЦК України 1 222 грн. 74 коп.- інфляційне збільшення за період з 20 листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року та 22 500 грн. - проценти поза межами строку дії договору за період з 20 листопада 2020 року по 18 квітня 2021року, яка підлягає стягненню в відповідача на користь позивача. При цьому, об`єктивних даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано і беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020102589 від 21.10.2020 року в розмірі 32 304 грн. 74 коп. Крім того, відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, та, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved