Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

ТОВ «Фк «Солвентіс» (надалі - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1039171 від 29.02.2020, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фк «Солвентіс» заборгованість за кредитним договором у сумі 20\~000, витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу. В обґрунтування вимог вказано, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 29.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір № 1039171 про надання споживчого кредиту, підписаний електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 10 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 09.10.2020 р. згідно умов договору факторингу № 03/10, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1039171 від 29.02.2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку N? 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1039171 від 29.02.2020р. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19.03.2025 за кредитним договором №1039171 від 29.02.2020 становить\~20 000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422, 40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 04.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 59-60). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання , проте поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відмітками «За закінченням терміну зберігання». До суду 24.07.2025 року надійшла заява про зміну назви позивача відповідно до наказу № 70-к від 01.07.2025 року на виконання рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» № 1778 від 01.07.2025 року перейменовано з 01.07.2025 року ТОВ «Фк «ПІНГ ПОНГ» на ТОВ «Фк «СОЛВЕНТІС». Судом встановлено, що 29.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір №1039171 про надання споживчого кредиту. Згідно з кредитним договором сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 гривень, строк кредиту 30 днів. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вказаним правочином виконало, надавши відповідачу кредитні кошти (а. с. 49). Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 20 000 грн., з яких: 10 000 грн.\~тіло кредиту, 9 000 грн.\~нараховані проценти за користування кредитом, 1 000 грн. за комісією. 09.02.2020 між ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1039171 від 29.02.2020 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фк «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до якого права грошової вимоги до боржника за договором № 1039171 від 29.02.2020 відступило ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ». Частиною 1 статті 512 Цивільного кодексу (далі ЦК) передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК, до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1039171 від 29.02.2020. У статтях 525, 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти, порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тобто допустив неналежне виконання грошового зобов`язання. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог в загальному розмірі 20 000 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8\~статті 141 ЦПК\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №43657029 від 01.11.2024, вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 6\~000 грн (а. с. 48). Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги в сумі 6 000 грн. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду понесені витрати не є завищеними або такими, що явно не співмірні із наданими адвокатом послугами. На підставі\~ст. 141 ЦПК, оскільки судом позов задоволений повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422, 40 грн.

Outcome: approved