Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] у\~інтересах якої\~діє адвокат\~Гордієнко Юрій\~Петрович звернулася\~до суду\~з даним\~позовом,\~який було\~уточнено 26.08.2025,\~у обґрунтування\~позову зазначає,\~що [PERSON] \~є власником\~2/3\~частки житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна:\~242284253238,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та 2/3\~частки земельної\~ділянки для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~площею 0.0698\~га,\~кадастровий номер:\~5323810100:50:006:0189,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Співвласником іншої\~1/3\~частки будинку\~та 1/3\~частки Земельної\~ділянки є\~ [PERSON] .\~На даний\~час між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~виник спір\~щодо порядку\~користування будинком\~та земельною\~ділянкою.\~ [PERSON] \~відмовляється поділити\~будинок та\~земельну ділянку\~у натурі\~що,\~унеможливлює поділ\~будинку та\~земельної ділянки\~у порядку,\~передбаченому ч.\~1\~ст.\~367\~ЦК України.\~Загальна вартість\~будинку та\~земельної ділянкистановить 261\~345,00\~грн. Частка [PERSON] у майні становить 2/3 частки. Враховуючи висновок експертів № 657/872/873/874 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 27.06.2025 позивач просить поділити у\~натурі майно,\~що є\~спільною частковою\~власністю [PERSON] \~та [PERSON] \~відповідно до\~Висновку експертів\~№ 657/872/873/874 за\~результатами проведення\~комплексної судової\~будівельно-технічної,\~земельно-технічної,\~оціночно-будівельної\~та оціночно-земельної\~та земельно-технічної\~експертизи по\~цивільній справі\~№ 544/164/24 від\~27.06.2025, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна:\~242284253238,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~-\~відповідно до\~Варіанту №\~1\~розподілу житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(Додаток\~2\~до Висновку\~№ 657/872/873/874\~від 27.06.2025),\~а саме: [PERSON] виділити: основну частину житлового будинку «А-1»; частину прибудови «а» з наступними приміщеннями (в результаті розподілу квартира [ADDRESS] ) (в Додатку 2 відображено блакитним кольором): «коридор 1-1», площею 10,5 м2; «санвузол 1-2», площею 3,4 м2; «кухня 1-3», площею 9,4 м2; «кімната 1-4», площею 6,1 м2; «кімната 1-5», площею 8,2 м2; «кімната 1-6», площею 14,0 м2; РАЗОМ: 51,6 м2; осподарські будівлі: сарай «Б»; прибудову «б»; сарай «Ж»; гараж «Д»; споруди: огорожу № 1, огорожу № 4, частину огорожі № з, водогін № 5, вигрібну яму № 6. [PERSON] виділити: частину прибудови «а»; прибудову «а1» з наступними приміщеннями (в результаті розподілу квартира [ADDRESS] ) (в Додатку 2 відображено помаранчевим кольором): «кухня 2-1», площею 7,2 м2; «кімната 2-2», площею 11,3 м2; «кімната 2-3», площею 5,5 м2; «кухня І», площею 8,4 м2; РАЗОМ: 32,4 м2; господарські будівлі: погріб «Г»; вбиральню «В»; літній душ «З»; частину огорожі № 3. Земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0667 га кадастровий номер: 5323810100:50:006:0189, що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до Варіанту № 1 поділу земельної ділянки (Додаток 4 до Висновку № 657/872/873/874 від 27.06.2025), а саме: [PERSON] виділити земельну ділянку, площею 0,0445 га (зображено синім кольором) (межі земельної ділянки [PERSON] , площею 0,0445 га, проходять по точках: А, Б, В, Г, Д, Е, Є, Ж, З, І, И, Ї, Й, К Л М, Н, О, П, Р, С, А); [PERSON] виділити земельну ділянку, площею 0,0222 га (зображено помаранчевим кольором) (межі земельної ділянки [PERSON] , площею 0,0222 га, проходять по точках: А, Б, В, Г, Д, Е, Є, Ж, З, І, X, Ц, А). Припинити право\~спільної часткової\~власності[PERSON] \~та [PERSON] на: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242284253238, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),площею 0,0667 га, кадастровий номер: 5323810100:50:006:0189, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 12 860,00 грн. та судові витрати у розмірі 119 300,90 грн. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2024 року вищезазначену справу прийнято до свого провадження суддею Ощинською Ю.О. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надав заяву про слухання справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримув у повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку через веб сайт Судової влади України шляхом розміщення оголошення. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Пирятинського районного суду Полтавської області області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, оригіналів заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи до суду не надходило. Відповідно до Відповіді № 1755683 від 02.02.2024 [PERSON] не має зареєстрованого місця проживання. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 03 вересня 2025 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними, згідно ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Частиною другою ст.\~78\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтаської області 14.12.2013 Репях Т.І., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [INFO] [PERSON] та власниками 1/3 частки житлового будинку розташованого по [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 358172986 від 13.12.2023 [PERSON] направі спільної часткової власності належить 1/3 частка житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 84 кв.м., житлова площа 75,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці кадастровий номер 53238810100:50:006:0189 (а.с. 8). Відповідно договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Михайліченко Т.М. 03.05.2014, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частку житлового будинку під номером [ADDRESS] , розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0698 га, кадастровий номер земельної ділянки 53238810100:50:006:0189. Вищевикладене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 358173788 від 13.12.2023 (а.с. 9-11). Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 335671576 від 14.06.2023 [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки земельної діляни площею 0,0698 га, кадастровий номер земельної ділянки 53238810100:50:006:0189 (а.с. 12). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 362323522 від 18.01.2024 [PERSON] направі спільної часткової власності належить 2/3 частка житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 84 кв.м., житлова площа 75,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці кадастровий номер 53238810100:50:006:0189, 1/3 частка зазначеного майна належить [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 335671688 від 14.06.2023 [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки земельної діляни площею 0,0698 га, кадастровий номер земельної ділянки 53238810100:50:006:0189 (а.с. 15). [PERSON] відмовляється поділити будинок та земельну ділянку у натурі що, унеможливлює поділ будинку та земельної ділянки у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 367 ЦК України. [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою виділу частки спільного майна у натурі (поділу) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 2/3 частки якого належать їй та 1/3 частки належить [PERSON] , у виділі часток їй було відмовлено, оскільки [PERSON] співвласник житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , заперечує щодо укладення зазначеного договору, тому посвідчити договір про виділ частки спільного майна у натурі (поділу) не має правових підстав (а.с. 16). Як вбачається із висновку експертів № 657/872/873/874 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 27.06.202 встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 1 205 620 грн. (один мільйон двісті п`ять тисяч шістсот двадцять гривень). Ринкова вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0667 га, кадастровий номер 5323810100:50:006:0189, що розташована за адресою: [ADDRESS] становить становить 132 730 грн. (сто тридцять дві тисячі сімсот тридцять гривень). У дослідницькій частині висновку на розгляд суду запропоновано два можливих варіанти поділу житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на дві частини з незначним відступом від часток співвласників (2/3 частини та 1/3 частини). За першим варіантом поділу житлового будинку та господарських будівель [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 12 860 грн. (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят гривень). За другим варіантом поділу житлового будинку та господарських будівель (Додаток 3) [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 28 533 грн. (двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять три гривні). Експертом розглядалися варіанти розподілу житлового будинку з господарською будівлею в частках по з відступом від ідеальних часток для створення окремих квартир з окремими входами-виходами, при умові виконання перепланування без втручання в несучі конструкції будинку, господарська будівля-вбиральня залишається в спільному користуванні. Як встановлено судом, між сторонами по справі протягом тривалого часу існують суперечності щодо порядку володіння та користування належним їм на праві спільної часткової власності житловим будинком, однак у позасудовому порядку згоди щодо поділу спільного майна не досягнуто. Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами суд встановив наступне. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частинами першою, третьою статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У силу ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Статтею 356\~ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1267, ч. 1 ст. 1278\~ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які її прийняли, на праві спільної часткової власності (ч. 4 ст. 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються передбачені в Главі 26\~ЦК України правила, що регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ проводиться у судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. За змістом ч.ч. 1,2 ст.\~367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382\~ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Наведені вище правові висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року по справі № 344/8200/14-ц, а також у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 року по справі № 445/442/16-ц, від 21.05.2021 року по справі № 592/6413/18, від 15.11.2021 року по справі № 279/790/18, від 12.01.2022 року по справі № 127/18807/19, від 31.03.2022 року по справі № 289/852/18, від 20.05.2022 року по справі № 490/3703/19, від 08.06.2022 року по справі № 477/878/19, від 29.06.2022 року по справі № 466/3008/17, від 29.06.2022 року по справі № 495/3521/18. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55(далі - Інструкція). Згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. За змістом ч. 1 ст.\~377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~120\~ЗК України (у редакції, чинній на час набуття сторонами права власності на житловий будинок) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною четвертою ст.\~120\~ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частиною другою ст.\~95\~ЗК України передбачено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.\~152\~ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, суд лише визначає умови, на яких співвласники її використовуватимуть з метою забезпечення ефективної реалізації ними своїх прав щодо користування майном. Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками по частині житлового будинку із господарськими спорудами та будівлями загальною площею 84 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , який успадкований ними після смерті їх матері [PERSON] . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0698 га, кадастровий номер земельної ділянки 53238810100:50:006:0189. Позивачу належить 2/3 частки житлового бужинку з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер нерухомого майна:242284253238 та 2/3 частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і проруд (присадибна ділягка) площею 0,0698 га, кадастровий номер: 5323810100:50:006:0189, що розташовані у [ADDRESS] . Висновком експертів\~№ 657/872/873/874 за\~результатами проведення\~комплексної судової\~будівельно-технічної,\~земельно-технічної,\~оціночно-будівельної\~та оціночно-\~земельної та\~земельно-технічної\~експертизи по\~цивільній справі\~№ 544/164/24 від\~27.06.2025\~визначено по\~два можливих\~варіанти поділу: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242284253238, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка), площею 0.0667 га, кадастровий номер: 5323810100:50:006:0189, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Обираючи один із запропонованих варіантів поділу спірного майна в натурі, згідно наданого суду висновку експерта, суд враховує, що кожен із запропонованих варіантів поділу житлового будинку передбачає виділення фактично двох окремих квартир з окремими входами-виходами, які не потребують додаткового переобладнання конструктивних елементів будинку та систем інженерного устаткування. Натомість варіант поділу №1 передбачає мінімальний відступ від часток сторін та сплату компенсації за зменшення ідеальної частки у розмірі 12860,00 грн. Так відповідно до Варіанту\~№ 1\~розподілу житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(Додаток\~2)\~ [PERSON] , на\~її частку\~(2/3),\~пропонується виділити\~основну частину\~житлового будинку\~«А-1»\~та частину\~прибудови «а»\~з наступними\~приміщеннями (в\~результаті розподілу квартира [ADDRESS] ) (в Додатку 2 відображено блакитним кольором): «коридор 1-1», площею 10,5 м2; «санвузол 1-2», площею 3,4 м2; «кухня 1-3», площею 9,4 м2; «кімната 1-4», площею 6,1 м2; «кімната 1-5», площею 8 2 м2 «кімната 1-6», площею 14,0 м2; РАЗОМ: 51,60 м2. Всього виділяється приміщень в житловому будинку «А-1» загальною площею 51,6 м, що на 4,4 м2 менше, чим приходиться на частку 2/3 (56,0 м2 - 51,6 м2). На частку 2/3 пропонується виділити господарські будівлі: сарай «Б»; прибудову «б»; сарай «Ж»; гараж «Д»; споруди: огорожу № 1, огорожу № 4, частину огорожі з, водогін № 5, вигрібну яму № 6. Відповідно доданого\~розподілу житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(Додаток\~2)\~ [PERSON] , на\~його частку\~(1/3),\~пропонується виділити\~частину прибудови\~«а»;\~прибудову «а1»\~з наступними\~приміщеннями (в\~результаті розподілу\~ квартира\~ [ADDRESS] )\~(в\~Додатку 2\~відображено помаранчевим\~кольором):\~«кухня 2-1»,\~площею 7,2\~м2;\~«кімната 2-2»,\~площею 11,3\~м2;\~«кімната 2-3»,\~площею 5,5\~м2;\~«кухня І»,\~площею 8,4\~м2;\~РАЗОМ:\~32,4\~м2.\~Всього виділяється\~приміщень в\~житловому будинку\~загальною площею\~32,4\~м2,\~що на\~4,4\~м-\~більше,\~чим приходиться\~на частку\~1/3\~(32,4\~м2\~-\~28,0\~м2).\~На частку\~1/3\~пропонується виділити\~господарські будівлі:\~погріб «Г»;\~вбиральню «В»;\~літній душ\~«З»;\~частину огорожі\~№ 3.\~Грошова компенсація\~ [PERSON] , частка\~якої зменшилася\~за Варіантом\~№ 1\~розподілу житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(Додаток\~2), складає 12 860,00 грн. Відповідно до\~Варіанту №\~1\~поділу земельної\~ділянки, площею\~0,0667\~га,\~у відповідності\~до ідеальних\~часток з\~урахуванням запропонованих\~варіантів розподілу\~житлового будинку\~та господарських\~будівель і\~споруд,\~кадастровий номер\~5323810100:50:006:018 (Додаток 4): у володіння [PERSON] на частку 2/3 пропонується виділити земельну ділянку, площею 0,0445 га, що відповідає ідеальній частці (зображено синім кольором); у володіння [PERSON] на частку 1/3 пропонується виділити земельну ділянку, площею 0,0222 га, що відповідає ідеальній частці (зображено помаранчевим кольором). Межі земельної ділянки [PERSON] , площею 0,0445 га, проходять по точках: А Б, В, Г, Д, Е, Є, Ж, З, І, И, Ї, Й, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, А. Межі земельної ділянки [PERSON] , площею 0,0222 га, проходять по точках - А Б В, Г, Д, Е, Є, Ж, З, І, X, Ц, А. За таких обставин, суд приходить до висновку про поділ будиноковолодіння в натурі за Варіантом № 1 судової експертизи, який передбачає найменший відступ від ідеальних часток в праві спільної часткової власності сторін. Зважаючи на те, що за вказаним варіантом поділу реальна частка відповідача [PERSON] таким чином збільшується, з нього слід стягнути на користь позивачки компенсацію за відхилення від розміру ідеальних часток співвласників у сумі 12860,00 грн. Такий варіант розподілу спільного майна в натурі, на переконання суду, відповідає найкращим інтересам сторін, є максимально наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників у житловому будинку, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення Також суд враховує те, що наведений варіант поділу дає можливість встановити такий порядок користування сторонами спірною земельною ділянкою земельної ділянки\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка), 0,0667 га., кадастровий номер: 5323810100:50:006:0189, що буде відповідати інтересам сторін. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правом володіння є юридично забезпечена можливість власника мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого господарського чи іншого впливу. Правом користування є юридично забезпечена можливість власника здобувати від майна, що йому належить корисні властивості для задоволення своїх особистих майнових потреб. Правом розпорядження є юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна, шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану призначення, тощо. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Відповідно до\~ст.\~358\~ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13. Крім того, суд враховує роз`яснення, що містяться у пункті 6постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", згідно з яким при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками права спільної часткової власності на нього припиняється. На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За приписами ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За приписами ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1742,30 грн. Разом з тим, позивач провела оплату та понесла витрати за проведення експертизи, отримання експертної оцінки, проведення технічної інвентаризації, викопіювання в масштабі на загальну суму 47164 грн., про що свідчать рахунки. Крім того, позивач [PERSON] понесла витрати пов`язані з правовою допомогою. Проте, суд рахує, що розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу у справі дещо завищений. Так, в останньому вказано, що представник виконав роботи пов`язані з отриманням додаткових доказів для справи на суму 28000 грн., однак не розписав, що було зроблено (не деталізовано: чи це запити, чи оплата), обґрунтування їхньої потреби для справи. Необхідно чітко визначити, які саме дії були здійснені, щоб зрозуміти характер та обсяг витрат. Також, в розрахунку врозділі ознайомлення з матеріалами справи вказано, що представником затрачено 1 год., що коштує 2000 грн. Проте, відповідно до Журналу видачі справ для ознайомлення, представником оглянуто справу за 13 хв., що дорівнює сумі 433 грн. Крім того, представництво інтересів у суді представником зайняло 1 год. 8 хв. (29.02.24 36 хв.(а.с. 48), 12.04.24 32 хв. (а.с. 87)), що становить 4533 грн. Таким чином, сума гонорару представника позивача складає 50966 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1742,30 грн., а також інші судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 47164 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 50966 грн.

Outcome: partial