Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису від 13.12.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Боднар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2170 про звернення стягнення на іпотечне майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору № MKAWGA00000042 від 15.02.2006 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 24 770,68 доларів США; заборгованість за відсотками 111 106,12 доларів США; комісія - 400,00 доларів США; пеня 277 166,04 доларів США, що всього становить 413 442 (чотириста тринадцять тисяч чотириста сорок два) долара 84 центи, що за курсам НБУ на 04.10.2018 року становить 11 708 723 (одинадцять мільйонів сімсот вісім тисяч сімсот двадцять три гривні) 97 копійок. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 712223 (одинадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч двісті двадцять три тривні) 97 копійок. Позовні вимоги мотивує тим, що через онлайн-сервіс державних послуг, додаток дія він дізнався, що приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Боднар І.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2170 про звернення стягнення на іпотечне майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Посилається на те, що, виконавчий напис вчиняється у разі наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем, підтвердженої належними документами, а в даному випадку заборгованість не є безспірною, оскільки кредитний договір наданий строком з 15.02.2006 року по 04.10.2018 року, однак після закінчення строку кредитування кредитор втрачає права на нарахування процентів та неустойки за кредитним договором. Також зазначає, що кредитний договір на підставі якого був вчинений виконавчий напис не був нотаріально посвідчений. Таким чином, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. А тому,\~враховуючи наведені\~обставини,\~просить суд\~визнати виконавчий\~напис,\~ вчинений приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Боднар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2170 про звернення стягнення на іпотечне майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору № MKAWGA00000042 від 15.02.2006 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 24 770,68 доларів США; заборгованість за відсотками 111 106,12 доларів США; комісія - 400,00 доларів США; пеня 277 166,04 доларів США, що всього становить 413 442 (чотириста тринадцять тисяч чотириста сорок два) долара 84 центи, що за курсам НБУ на 04.10.2018 року становить 11 708 723 (одинадцять мільйонів сімсот вісім тисяч сімсот двадцять три гривні) 97 копійок. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 712223 (одинадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч двісті двадцять три тривні) 97 копійок, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19.12.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2022 року зупинено провадження у цивільній справі № 303/9064/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приватбанк»,\~треті особи,\~без самостійних\~вимог на\~стороні відповідача приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірини Михайлівни, Мукачівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) заступник начальника відділу Танинець Іван Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом. Відповідно до розпорядження № 37/01.2-01 від 16.06.2025 року керівника апарату «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ судді Монича В.О.» згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, головуючою у даній справі визначена суддя Гутій О.В. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24.06.2025 року відновлено провадження у справі. Представник відповідача 23.03.2022 року подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 13.12.2018 року приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Боднар І.М. вчинено виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 2170 про звернення стягнення на іпотечне майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору № MKAWGA00000042 від 15.02.2006 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 24 770,68 доларів США; заборгованість за відсотками 111 106,12 доларів США; комісія - 400,00 доларів США; пеня 277 166,04 доларів США, що всього становить 413 442 (чотириста тринадцять тисяч чотириста сорок два) долара 84 центи, що за курсам НБУ на 04.10.2018 року (один долар США дорівнює 28.32.00550 гривень) становить 11 708 723 (одинадцять мільйонів сімсот вісім тисяч сімсот двадцять три гривні) 97 копійок. Всього з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 712223 (одинадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч двісті двадцять три тривні) 97 копійок. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.02.2006 року по 04.10.2018 року ( а.с. 16). Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для виконання, у зв`язку з чим постановою заступника начальника Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) від 04.10.2021 року було відкрито виконавче провадження № 6701268 з виконання виконавчого напису № 2170 (а.с.15). Також судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.03.2014 року у справі 303/8787/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено (а.с. 135-138). Рішенням колегії судової палати в цивільних справа апеляційного суду Закарпатської області від 19 травня 2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11.03.2014 року в частині задоволеної позовної вимоги скасовано, у задоволенні позову ПАТ «КБ ПриватБанк» відмовлено (а.с. 139-141). \~ \~ \~ \~Також,\~рішенням Мукачівського\~міськрайонного суду\~від 16.03.2018\~року (справа\~№ 0707/4406/2012)\~позов Публічного\~ акціонерного\~товариства комерційний\~банк «Приват\~Банк» до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє вимог\~щодо предмета\~спору [PERSON] \~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~ задоволено\~частково,\~в рахунок\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором \~№MKAWGA00000042\~від 15\~лютого 2006\~року в\~розмірі 70268,15\~ доларів\~США,\~що за\~курсом \~НБУ від\~12\~березня 2012\~року становить\~561442\~(п`ятсот\~шістдесят одну\~тисячу чотириста\~сорок дві)\~гривні 52\~копійок,\~складається з\~наступного: -24831,11\~доларів США\~ заборгованість\~за кредитом; -31095,52\~доларів США\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом; -400\~доларів США\~ заборгованість\~по комісії\~за користування\~кредитом; -13941,52 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок [ADDRESS] . Обумовлена сторонами договору іпотеки від 15 лютого 2006 року ціна предмету іпотеки становить 132500 (сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено. Рішення набуло законної сили 17.04.2018 року. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Частиною 4 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов?язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно пункту 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як вбачається з виконавчого напису від 13.12.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Боднар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2170, таким звернуто стягнення на іпотечне майно житловий будинок, що [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору № MKAWGA00000042 від 15.02.2006 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 24 770,68 доларів США; заборгованість за відсотками 111 106,12 доларів США; комісія - 400,00 доларів США; пеня 277 166,04 доларів США, що всього становить 413 442 (чотириста тринадцять тисяч чотириста сорок два) долара 84 центи, що за курсам НБУ на 04.10.2018 року (один долар США дорівнює 28.32.00550 гривень) становить 11 708 723 (одинадцять мільйонів сімсот вісім тисяч сімсот двадцять три гривні) 97 копійок. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 11 712223 (одинадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч двісті двадцять три тривні) 97 копійок. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.02.2006 року по 04.10.2018 року. Відповідно договору кредиту № MKAWGA00000042, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] , позивач отримав кредит строк з 15.02.2006 року по 12.02.2010 року, тоді як стягнення заборгованості в розмірі нарахування відсотків, комісії, пені згідно з оскаржуваного виконавчого напису від 13.12.2018 року відбулось після закінчення строку кредитного договору, а тому вказана обставина виключає безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правову позицію (яка продубльована в наступних за нею постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 675/869/16-ц, від 31 жовтня 2018 року по справі № 155/1315/15-ц та ін.) про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно частини другої статті 1050 ЦК України. Також, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.03.2018 року (справа № 0707/4406/2012) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKAWGA00000042 від 15 лютого 2006 року в розмірі 70268,15 доларів США, що за курсом НБУ від 12 березня 2012 року становить 561442 (п`ятсот шістдесят одну тисячу чотириста сорок дві) гривні 52 копійок, складається з наступного: -24831,11 доларів США заборгованість за кредитом; -31095,52 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; -400 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; -13941,52 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок [ADDRESS] . Відтак, зазначеним рішенням також підтверджується факт відсутності безспірної заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, матеріали справи не містять доказів безспірності вимог кредитора щодо розміру заборгованості, оскільки зі змісту виконавчого напису встановити документи, на підставі яких нотаріус дійшов висновку про безспірність таких вимог, а також обґрунтованість та достовірність зазначеного кредитором розміру заборгованості, неможливо. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного суду у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис від 13.12.2018 року за № 2170, вчинений приватним нотаріусом Боднар І.М., такими, що не підлягає виконанню. Згідно статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved