Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Немишлянському району, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Згідно з Актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, [PERSON] , [INFO] , був покинутий в КНП «Міський перинатальний центр» матір`ю [PERSON] . [INFO] мати дитини [PERSON] померла. Батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] не проживав з дитиною жодного дня, вихованням дитини не займається, матеріально не утримує жодним чином, не цікавиться розвитком сина, не доглядає під час хвороби, не телефонує, не відвідує. Наказом Служби у справах дітей по Немишлянському району від 27.09.2023 року № 34 «Про тимчасове влаштування малолітнього, позбавленого батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , в родину рідної баби, [PERSON] малолітнього [PERSON] передано на тимчасом влаштування дитину, позбавленого батьківського піклування за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2023 № 654 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2023 № 655 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . За весь час проживання малолітнього [PERSON] в сім`ї опікуна-баби [PERSON] , відповідач жодного разу не виявив своєї зацікавленості з приводу свого малолітнього сина, не телефонував, не цікавився станом його здоров`я та розвитком, не шукав зустрічі з дитиною. Також, ані до Служби у справах дітей по Немишлянському району, ані до Департаменту служб у справах дітей ХМР відповідач не звертався жодним чином щодо зацікавленості дитиною. Своєю бездіяльністю та байдужістю відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батько самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Це свідчить про його байдуже ставлення до своєї дитини, до її долі, розвитку, здоров`я та життю в цілому. Викладені обставини є свідченням свідомого та умисного самоусунення від виконання покладених на відповідача батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Побережська Ю.Г. в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особи [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяви третьої особи про розгляд справи за її відсутності, в яких [PERSON] зазначає, що позовні вимоги вона підтримує. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. У відповідності до п. п. 1.1., 2.1. Положення про Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється міською радою. Департамент є юридичною особою, яка має право бути позивачем, відповідачем у суді. Згідно з п. 4.3.6. Положення, Департамент має право брати участь у засіданнях суду, здійснювати підготовку та подавати до суду позовні заяви, подання, висновки (крім висновків про доцільність усиновлення) з використанням бланку Департаменту та інші документи, пов`язані із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Згідно з п. 6.2.14. Положення, Директор Департаменту підписує до суду позовні заяви, подання, висновки (крім висновків про доцільність усиновлення), пов`язанні із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Зважаючи на ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), про що зроблено відповідний актовий запис № 506. Батьками дитини у вказаному свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, [PERSON] , [INFO] , був покинутий в КНП «Міський перинатальний центр» матір`ю [PERSON] . Наказом Служби у справах дітей по Немишлянському району від 27.09.2023 року № 34 «Про тимчасове влаштування малолітнього, позбавленого батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , в родину рідної баби [PERSON] . Малолітнього [PERSON] передано на тимчасом влаштування дитину, позбавлену батьківського піклування за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Актом про факт передачі дитини від 28.09.2023 року [PERSON] передано малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , в сім`ю. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2023 № 654 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2023 № 655 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] опікуном дитини. Спеціалістами Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (ССД по Немишлянському району) було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , за наслідками якого складено відповідний Акт, зі змісту якого вбачається, що санітарний стан житла задовільний, в будинку є всі комунікації, всі працюють, будинок обладнаний необхідною побутовою та відео технікою в повній мірі, будинок облаштований необхідними меблями. Старші діти мають окремі кімнати, всі діти забезпечені всім необхідним, іграшками за віком, речами за розміром і сезоном, отримують повноцінне харчування. Відносини в сім`ї доброзичливі, родинні. Малолітній [PERSON] згідно свого малого віку має окреме спальне місце в кімнаті з бабою, [PERSON] , має ігри за віком, іграшки, планшет, всі речі та взуття за розміром і сезоном. В результаті встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови. Позивач наголосив, що за весь час проживання малолітнього [PERSON] в сім`ї опікуна-баби [PERSON] , відповідач жодного разу не виявив своєї зацікавленості з приводу свого малолітнього сина, не телефонував, не цікавився станом його здоров`я та розвитком, не шукав зустрічі з дитиною. Відповідно до Висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] за № 84 від 30.01.2025 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах дитини вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. В той же час, положеннями ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Передбачено правові наслідки позбавлення батьківських прав, серед яких визначено втрату батьків особистих немайнові прав щодо дитини та звільнення від обов`язків щодо її виховання (ст. 166 СК України). Зі змісту позову вбачається, що підставою для звернення до суду позивача із цим позовом до відповідача стало ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в ході розгляду справи, представник позивача, також, наголошувала, що відповідач не проживав з дитиною [PERSON] , [INFO] , жодного дня, вихованням дитини не займається, матеріально не утримує жодним чином, не цікавиться розвитком сина, не доглядає під час хвороби, не телефонує, не відвідує. Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суду не надано доказів звернення відповідача з часу народження дитини та залишення його матір`ю в медичному закладі, до часу звернення позивача з цим позовом до суду, ані до КНП «Міський перинатальний центр» ХМР, ані до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, ані до правоохоронних органів, чи інших органів влади з метою повернення дитини батькові. Наведене свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд бере до уваги те, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. Таким чином,суд вважає, що існують обставини за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить приписам національного та міжнародного законодавства, а також практиці Європейського суду з прав людини, а тому позов є доведеним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в цій частині. З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Крім того, згідно зі ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З урахуванням наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] ., в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved