Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що [INFO] померла їїмати [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, після смерті матері, є позивач -її дочка. Спадкова справа після смерті матері не заводилась. На час смерті матері з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Вказані обставини підтверджують відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також не прийняття нею спадщини після смерті матері шляхом постійного проживання з нею на час відкриття спадщини. Позивач з 2019 року проживає в м. Гамбург Німеччина. 05.02.2020 року їй видано першу візу. Також неодноразово укладалися трудові договори. В даних документах, хоча і німецькою мовою однак, чітко проглядається прізвище та ім`я, а також дата їх видачі, або укладання. З 06.09.2024 року позивач отримала дозвіл на проживання в Німеччині Гамбург. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті матері закінчувався 12 травня 2022 року і позивач мала намір приїхати на територію України та подати заяву. Однак 24.02.2022 року почалося повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації на територію України, в зв`язку з цим запроваджено військовий стан. За вказаних обставин виникли складнощі, як приїзду на територію України так і сумніви щодо подальшого розвитку подій навколо цього. Крім цього нотаріуси в Попільні, не працювали протягом першого періоду після запровадження воєнного стану. Звернувшись до нотаріуса 25.03.2025 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що строк прийняття спадщини минув. Таким чином позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та має право на його поновлення. На підставі вищевикладеного, позивач просить визначити [PERSON] , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, визнає в повному обсязі заявлені вимоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2021 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис №407. /а.с.8/ Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . /а.с.6/ 11 жовтня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . /а.с.7/ Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 березня 2025 року № 165, [PERSON] , [INFO] уродженка села Бистріївка, Ружинського району Житомирської області, яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . /а.с.9/ Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26 березня 2025 року, в спадковому реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] . /а.с.24/ Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області від 25 березня 2025 року № 98/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, в зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. /а.с.23/ Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог до позовної заяви долучено: копію посвідки на постійне проживання; копію листа з інформацією місця реєстрації; копію сертифікату про зайняття волонтерською діяльністю; копію візи; копію трудового договору./а.с.10-22/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя,\~суд\~захищає\~права,\~свободи та\~інтереси\~фізичних\~осіб,\~права\~та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні\~та суспільні\~інтереси\~у спосіб,\~визначений\~законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ЦК України,\~кожна\~особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернулася\~до\~суду\~з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, так як з 2019 року проживає в м. Гамбург Німеччина, з 06.09.2024 року позивач отримала дозвіл на проживання в Німеччині Гамбург. Також [INFO] почалося повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації на територію України, в зв`язку з цим запроваджено військовий стан. За вказаних обставин виникли складнощі, як приїзду на територію України так і сумніви щодо подальшого розвитку подій навколо цього. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами\~ статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від\~22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Саме такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року (справа № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , перебіг строку на прийняття спадщини розпочався 12 грудня 2022 року. Останній день строку для прийняття спадщини 12 червня 2022 року. Так звертаючись до суду із позовом, позивач вказує, що причиною пропуску нею строку прийняття спадщини є територіальна віддаленість місця відкриття спадщини від її місця проживання, адже вона проживає в м. Гамбург Німеччина. Проте, суд звертає увагу, що позивач не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, оскільки така заява могла бути направлена до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) та від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19 (провадження № 61-11828св21). В той же час, направлення засобами поштового\~зв`язку не потребує необхідності приїзду в Україну. Суд також\~ураховує тривалість\~пропуску позивачем\~строку для\~прийняття спадщини,\~що становить\~майже 3\~роки (точніше\~2\~р.\~9\~міс.\~13\~дн.),\~адже шестимісячний\~строк для\~прийняття спадщини\~після смерті\~спадкодавця [PERSON] \~закінчився 12\~червня 2022\~року,\~тоді як\~позивач звернулася\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини 25\~березня 2025\~року, що є досить тривалим проміжком часу та суперечить принципу правової визначеності. Таким чином, враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, а також встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач не довела, що протягом строку для прийняття спадщини і надалі протягом усього періоду до звернення з заявою до нотаріуса безперервно існували обставини, що об`єктивно створювали істотні труднощі для прийняття нею спадщини після смерті матері. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18,\~від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК\~України,\~суд\~оцінює\~докази за\~своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних\~у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд оцінивши докази, подані сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (пункт 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України). Представник відповідача в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, при цьому суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) вказано, що «відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку відсутні». Таким чином, визнання позову відповідачем, не є підставою для задоволення позову, \~в даному випадку визнання відповідачем позову, суперечить викладеним у рішенні суду обставинам з наведених вище підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed