Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 03099-01/2024 у розмірі 46 550 грн., договором позики № 2571855 у розмірі 55 650 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03099-01/2024, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланим на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 кредитного договору , адреса, реквізити і підписи сторін. 24.06.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі 46 550 грн. Крім того, 03.01.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2571855, згідно з п. 1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку є суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників. У відповідності до реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 55 650 грн. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів, а відтак позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 16 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 24 лютого 2025 року Деснянським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення, яким вимоги позову задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами у розмірі 102 200 грн. Від представника відповідача [PERSON] - Шелудько О.О. 31.03.2025 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року постановлено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Шелудько О.О. про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено. 14 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року скасовано. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують щодо викладеного у позовній заяві, посилаються на внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», за норами якого денна процентна ставка не може перевищувати 1 %, при цьому позивачем всупереч законодавству по кредитному договору № 03099-01/2024 від 05.01.2024 року, було нараховано відсотки за ставкою 2,5 %. Також відповідач зазначає, що позивач посилається на те, що 24.06.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу №24062024, проте матеріали справи не містять реєстру прав вимоги з конкретною сумою боргу на дату відступлення права вимоги та підписом сторін «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять належних розрахунків за кредитним договором № 03099-01/2024 від 05.01.2024 року, а також доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, а відтак первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Щодо договору позики № 2571855, укладеного 03.01.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» та [PERSON] сторона відповідача вказує наступне. Відповідно до прохальної частини позовної заяви, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути заборгованість у розмірі 55 650 грн., водночас протиправно нараховує проценти за користування кредитом, які нараховані понад визначений умовами договору строк у 30 днів. При цьому, відсутні договору пролонгації користування позикою, а відтак позивачем нараховано відсотки за користування кредитними коштами за межами строку кредитування. Також сторона відповідача посилається на відсутність доказів перерахування кредитних коштів відповідачу за договором позики № 2571855. У зв`язку з викладеними обставинами, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» 05.05.2025 подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що підписавши кредитні договори, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. При укладенні кредитних договорів волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. При цьому відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю, передбачену законодавством інформацію, перед укладанням кредитних договорів. Позивач зазначає про те, що за весь період перебування права вимоги по кредитних договорах у ТОВ «ФК «ЄАПБ», останній не здійснювалось жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами на дату відступлення права вимоги до позивача. Відповідачем умови кредитних договорів не виконувались отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитних договорів є правомірним, а відповідач жодним чином не позбавляється від обов`язку виконання умов кредитних договорів та погашення заборгованості в повному обсязі. Позивач вказує на те, що Договір факторингу між Первісним кредитором та Позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. З поміж-іншого зазначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Також позивачем, разхом з відповіддю на відзив, подано клопотання про витребування доказів від АТ «Приват Банк», а саме інформації про наявність у відповідача [PERSON] карткових рахунків у банківській установі, належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] , інформації по надходження 03.01.2024 та 05.01.2024 на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірах 13 300 грн. та 12 000 грн. 16.06.2025 від представника відповідача [PERSON] - Шелудько О.О. надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, обґрунтовані тим, що первинні бухгалтерські документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а у випадку неможливості безпосередньо після її закінчення. При цьому позивачем не було надано разом з позовною заявою належних доказів перерахування кредитних коштів відповідачу, в розмірах, що передбачені кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому в прохальній частині зазначає, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності позивача. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, до суду подано клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 05.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03099-01/2024, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язуються надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 13 300 грн., на умовах строковості, зворотності, строком на 100 днів, зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,50% на день. 24.06.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 03.01.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2571855, згідно з п. 1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку є суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. 14.06.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників. У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03099-01/2024 від 05.01.2024 за період з 24.06.2024 по 30.09.2024, наданого та підписаного представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» вбачається, що станом на 30.09.2024 заборгованість відповідача становить 46 550 грн., що складається з: 13 300 грн. - заборгованість за сумою боргу, 323 250 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Згідно з розрахунку заборгованості за договором позики № 2571855 від 03.01.2024 за період з 24.06.2024 по 30.09.2024 вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 55 650 грн., з яких: 12 000 грн. - борг за основною сумою боргу, 43 650 грн. - заборгованість за відсотками. Разом з тим, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачці [PERSON] на підставі кредитного договору №03099-01/2024 від 05.01.2024 та договору позики № 2571855 від 03.01.2024 було перераховано грошові кошти у розмірах, зазначених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до . 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 2 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Щодо клопотання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів, суд вважає за необхідне зазначити, що за ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 4 ст. 83 ЦПК України передбачено, що у разі якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Слід зауважити, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час, при цьому представник позивача не скористався правом на подання клопотання витребування доказів на стадії подання позовної заяви. Водночас подане клопотання не містить належних обгрунтувань неможливості позивачем звернення до суду із відповідним клопотанням, а відтак суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором позики (кредиту) - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу. При цьому, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, також зазначено: «Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу». При цьому варто зауважити, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Суд приходить до висновку про те, що розрахунки заборгованості за кредитним договором №03099-01/2024 від 05.01.2024 та договору позики №2571855 від 03.01.2024 , які надано позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано належних доказів та не доведено факту перерахування кредитних коштів відповідачу на виконання умов кредитного договору №03099-01/2024 від 05.01.2024 та договору позики № 2571855 від 03.01.2024, та фактичного користування відповідачем кредитними коштами, а відтак підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed