Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 102776894 від 18.12.2023 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 5000, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 107-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимогу в тому числі і за кредитним договором №\~102776894 від 18.12.2023 року. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 11.02.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17775,00 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19.05.2025 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.12.2023 року [PERSON] підписано договір з ТОВ «Мілоан» про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 102776894, сума кредиту 5000,00 грн., строк кредиту - 105 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом 2,10 % за кожен день користування, знижена процентна ставка 2,30 % в день (а.с.8). Відповідно до п.2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту . Відповідно до платіжного доручення 78820498 від 18.12.2023 кошти в сумі 5000,00 грн. були зараховані на картку № [NUMBER] ( а.с. 16). 26.04.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги №107/МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимогу в тому числі і за кредитним договором № 102776894 від 26.04.2024 року (а.с.18-25). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 107/МЛ/Т від 29.05.2023 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» передано право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 102776894 від 26.04.2024 на загальну суму 17775,00 грн.: 5000,00 грн сума заборгованості за кредитом, 11925,00 грн. заборгованість по відсоткам, 850 грн. залишок по комісії (а.с.25). Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підписуючи заяву про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів, які б спростували твердження позивача щодо обґрунтованості підстав позову суду не надано. Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 11.02.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17775,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 11925,00 грн. заборгованість по відсотках, 850 грн. заборгованість за комісіями (а.с.17 зі звороту). 04.02.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу, але заборгованість до цього часу не погашена (а.с.26). Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 17775,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. \~

Outcome: approved