Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: - земельна ділянка 66(120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . - 71/100 (сімдесят однієї сотої) частки у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами N?34-А (тридцять чотири «А») (120(66)), що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1673399005101, яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцем [PERSON] , є Позивач [PERSON] , який своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. з заявою про прийняття спадщини. 07.03.2025року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: - 71/100 (сімдесят однієї сотої) частки у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами N?34-А (тридцять чотири «А») (120(66)), що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1673399005101, яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вид. Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.07.2011р. за реєстром N?2-1412 та зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.08.2011р., номер запису: 10337 в книзі: 47, номер витягу: 30881218, реєстраційний номер: 33813196. Державна реєстрація в ДРРП проведена 22.10.2018р. [PERSON] , державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області. Крім того, 07.03.2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] , [INFO] у видачі на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] його батька - [PERSON] , [INFO] на земельну ділянку 66(120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що вищезазначена земельна ділянка згідно правовстановлюючого документа та проведеної державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав (ДРРП), належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). Просив суд, визнати за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності в порядку спадкування на 71/100 частки земельної ділянки 66 (120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та як наслідок встановити, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 29/100 частки земельної ділянки 66 (120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 для будівництва і обслуговування. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: - земельна ділянка 66(120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). - 71/100 (сімдесят однієї сотої) частки у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами N?34-А (тридцять чотири «А») (120(66)), що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1673399005101, яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцем [PERSON] , є Позивач [PERSON] , який своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. з заявою про прийняття спадщини. 07.03.2025року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.6 зворот). Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: - 71/100 (сімдесят однієї сотої) частки у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами N?34-А (тридцять чотири «А») (120(66)), що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1673399005101, яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вид. Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.07.2011р. за реєстром N?2-1412 та зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.08.2011р., номер запису: 10337 в книзі: 47, номер витягу: 30881218, реєстраційний номер: 33813196. Державна реєстрація в ДРРП проведена 22.10.2018р. [PERSON] , державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області. Крім того, 07.03.2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] , [INFO] у видачі на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] його батька - [PERSON] , [INFO] на земельну ділянку 66(120), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:055:0194, площею 0.1га; - цільове призначення земельної ділянки - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що вищезазначена земельна ділянка згідно правовстановлюючого документа та проведеної державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав (ДРРП), належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). Відповідно до статті 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки співвласник - [PERSON] , вищезазначеної земельної ділянки помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками, нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до положень ч.1ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. В той час як ч. 4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 262/5 22.02.2012 р. передбачено, що При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. п. 4.15. п. 4 глави 10 розділу ІІ вищезазначеного «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У відповідності до ст.89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, зробив висновок, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61- 15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61- 6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61- 28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61- 17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61- 11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61- 43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61- 9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved