Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 16 листопада 2017 року між ними було укладено шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина, син [PERSON] , 2017 року народження. Позивачка, вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя ніж ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому ґрунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. На даний момент спільне господарство не ведуть, оскільки з кінця серпня 2023 року проживають окремо. Також, [PERSON] вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить строк на примирення не надавати. Майнового спору між ними немає, згоду про місце проживання дитини між ними досягнуто. Позивачка просила стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути судовий збір із відповідача. 08.08.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області було прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «адресат відмовився». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що 16.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №15, серія [NUMBER] . Після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народилась дитина, син [PERSON] , 2017 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 208. Отже судом встановлено факт реєстрації шлюбу між сторонами та те, що вони є рідними батьками [PERSON] ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1\~ст. 180 СК України). Відповідно до\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно\~ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач перебуває в працездатному віці, являючись батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе задовольнити позов, визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 07 серпня 2025 року до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повноті, вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн за вимогу про розірвання шлюбу. За вимогу щодо стягнення аліментів судовий збір позивачем не сплачено, оскільки вона звільнена від його сплати згідно ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved