Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

В листопаді 2024 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 18\~258,94 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м.\~Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абонентам розрахункової книжки. Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.04.2012 по 20.11.2024 наявна заборгованість у сумі 18\~258,94 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в та абонентської плати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 11.03.2025 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено заочне рішення по справі № 489/9528/24\~за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково. А саме: стягнуто в\~солідарному порядку\~з [PERSON] , [PERSON] на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення та абонентської плати за період з 21.04.2012 по 20.11.2024 в сумі 18\~258,94 грн.; стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [PERSON] на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., по 1\~211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20\~копійок) з кожного; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В квітні 2025 року відповідач [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~перегляд заочного\~рішення Ленінського\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~11.03.2025\~по справі\~№ 489/9528/24\~за позовом МКП «Миколаївводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення. Свої вимоги відповідач мотивував тим, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, оскільки не отримував копії позовної заяви з додатками, судових викликів та повідомлень про розгляд справи, що позбавило його можливості особисто прийняти участь у судовому засіданні, навести свої аргументи проти позову. Про розгляд справи в суді він дізнався із за стосунку «Дія», в зв`язку з чим подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке не було задоволено. Крім того, [PERSON] посилався на те, що відповідно до вказаного рішення суду з нього та [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення. Однак позивачем не було надано доказів, які саме норми було встановлено Миколаївською міською радою, яка вартість за 1 куб.м. водопостачання та водовідведення, яка кількість осіб, на який здійснювались нарахування, тощо. Відповідач зазначав, що він не погоджується із розрахунком заборгованості. Також вказував, що інший відповідач, [PERSON] , у квартирі, до якої надаються вказані послуги, не проживає з вересня 2018 року. Окрім викладеного, [PERSON] вказував на те, що загальний строк позовної давності становить 3 роки. Натомість позивач, всупереч положень діючого законодавства, просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась за 12 років. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2025 заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2025 скасовано, призначено розгляд справи на 23.07.2025. 21.07.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначено про неотримання останнім відзиву на позовну заяву. Однак у поясненнях МКП\~«Миколаївводоканал» посилається на те, що строк позовної давності ним не пропущено, враховуючи редакції «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо короновірусної хвороби та воєнного стану. Просить визнати необґрунтованими доводи щодо ненадання позивачем інформації щодо нарахувань, тарифів та норм споживання, а також обов`язку здійснення ним перерахунку заборгованості відповідачів у зв`язку з їх не проживанням за адресою надання послуг, оскільки за такою інформацією/заявою про перерахунок відповідачі до позивача не звертались. При цьому зазначає, що на підставі наданої заявником довідки ОСББ № 24 від 17.08.2023 позивачем 25.09.2023 було здійснено перерахунок нарахувань з 2х осіб на 1 особу з 01.09.2018 по 17.09.2023. Сума перерахунку склала 18\~435,45 грн. Також на підставі Довідки ОСББ «Жилец-Юг» № 42 від 07.04.2025, поданої до заяви про перегляд заочного рішення, позивачем добровільно здійснено перерахунок заборгованості з 01.09.2023 по 07.04.2025. Сума перерахунку склала 5\~907,71 грн. Одночасно зауважує, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому згідно норм ст. 316,322 ЦК України зобов`язаний сплатити борг за послуги водопостачання та водовідведення. У зв`язку з чим остаточно просить стягнути борг за надані послуги за період з 01.03.2012 по 01.11.2024 станом на 22.05.2025 у розмірі 13\~958,70\~грн. 22.07.2025 відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому відповідачі знову просять застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, знову посилаються на необґрунтованість тарифів позивача, зокрема за період з 01.10.2023 по 24.11.2024. Також знову посилаються на те, що [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з вересня 2018 року, про що свідчить довідка ОСББ, згідно якої його фактичне проживання було за адресою: [ADDRESS] . А з березня 2022 року взагалі був ВПО за різними адресами в м. Южне Одеської області та с.\~Маложенівка Вознесенського району Миколаївської області. 04.08.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому посилається на необґрунтованість доводів відзиву, наполягає, що МКП\~«Миколаївводоканал» не пропустило строк позовної давності, враховуючи редакції «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо короновірусної хвороби та воєнного стану та наполягає на задоволенні вимог щодо стягнення боргу за надані послуги за період з 01.03.2012 по 01.11.2024 станом на 22.05.2025 у розмірі 13\~958,70 грн. 21.08.2025 від відповідачів надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вони наполягають на застосуванні строків позовної давності. Представник позивача МКП\~«Миколаївводоканал» Яновська В.А. в судовому засіданні позовні вимоги у розмірі 13\~958,70 грн. підтримала, просила позов в такій частині задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений найденим чином. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував з підтсав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, наполягав на застосуванні до вимог позивачу строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін., дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м.\~Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абонентам розрахункової книжки. Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.04.2012 по 20.11.2024 наявна заборгованість у сумі 18\~258,94 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в та абонентської плати. При цьому\~позивач зазначає, що на підставі наданої заявником довідки ОСББ № 24 від 17.08.2023 позивачем 25.09.2023 було здійснено перерахунок нарахувань з 2х осіб на 1 особу з 01.09.2018 по 17.09.2023. Сума перерахунку склала 18\~435,45 грн. Також на підставі Довідки ОСББ «Жилец-Юг» № 42 від 07.04.2025, поданої до заяви про перегляд заочного рішення, позивачем добровільно здійснено перерахунок заборгованості з 01.09.2023 по 07.04.2025. Сума перерахунку склала 5\~907,71 грн. У зв`язку з чим позивач остаточно просить стягнути борг за надані послуги за період з 01.03.2012\~по 01.11.2024 станом на 22.05.2025 у розмірі 13\~958,70\~грн. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва № 16.27-442621-2024, сформованого 02.12.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі. При цьому згідно довідки про взяття на облік ВПО від 19.09.2022 відповідач [PERSON] фактично проживав в Одеській області за адресою: [ADDRESS] , а згідно довідки ВПО від 25.03.2022 за адресою: [ADDRESS] . Також згідно довідки ОСББ «Жилец-Юг» № 42 від 07.04.2025 відповідач [PERSON] з вересня 2018 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 322\~ЦК України регламентує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] був споживачем комунальної послуги, що надає позивач, в період з 01.03.2012 по 31.08.2018, будучи зареєстрованим та проживаючим в квартирі за адресою: [ADDRESS] , тобто між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення. Відповідач [PERSON] в силу ст. 316,322 ЦК України зобов`язаний сплачувати борги за послуги водопостачання та водовідведення, оскільки є власником квартирі за адресою: [ADDRESS] При цьому відповідачі не сплачували вчасно та в повному розмірі вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживачів виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Щодо тверджень відповідачі про пропуск позивачем строку на звернення з даним позовом, судом встановлено наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257\~ЦК України встановлена тривалість загальної позовної давності у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідачів на його заборгованість за надані послуги з теплопостачання, яка виникла за період з 01.03.2012 по 01.102024. При цьому з позовом до суду він звернувся 27.11.2024. Разом з тим судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України впроваджено дію карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 01.07.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 завершено дію карантину. В той\~же час\~24.02.2022,\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Крім того, з долученого відповідачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачами щомісячно починаючи з березні 2012 року частково здійснювались оплати за надані послуги з теплопостачання, що свідчить про переривання строку позовної давності у відповідності до положень ст. 264 ЦК України. Тобто строк позовної давності міг би застосовуватися до вказаних правовідносин з березня 2020 року, проте відповідачі здійснювали періодично оплату послуг позивача, перериваючи строк позовної давності. З огляду на викладене, посилання відповідачів на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду, не відповідають положенням діючого законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги МКП «Миколаївводоканал» обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Так до матеріалів справи долучено докази, що відповідач [PERSON] був споживачем комунальної послуги, що надає позивач, в період з 01.03.2012 по 31.08.2018, будучи зареєстрованим та проживаючим в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується ним у судовому засіданні 29.08.2025. Тобто заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 01.09.2019 складала 6\~288,76 грн. підлягає розподілу між двома відповідачами (6288,76/2+3144,38 грн.), і саме сума заборгованості у розмірі 3144,38 грн. підлягає стягненню з [PERSON] . Інша сума заборгованості у розмірі 10\~814,32 грн. (13\~958,70-3144,38) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] як власника квартири в силу ст. 322, 319 ЦК України. За такого позов підлягає частковому задоволенню з вищевказаних підстав. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог, з [PERSON] підлягає стягненню 545,77 грн. (22,53% х 2422,40/100%) судового збору (оскільки позов в частині до нього задоволено на 22,53%), іншу частину судового збору у розмірі 1876,63 грн. необхідно стягнути з [PERSON] (2422,40 грн.-545,77 грн.).

Outcome: partial