Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельні ділянки, площею 1,9048 га та 0,7125 га, які розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є спадкоємицею після смерті [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок, які належали [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , а після смерті останньої прийняв [PERSON] . Проте, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку із тим, щоне можливо підтвердити дату реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 30.12.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 28). Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак позивач в позовній заяві просила суд провести розгляд справи без її участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя заповів все своє майно - позивачу та [PERSON] . Вказані факти підтверджуються відповідними свідоцтвами та заповітом від 31.07.2007 (а.с. 6, 7, 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.04.2023 (а.с. 11). 20.08.2004 на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №095001, а саме на земельні ділянки, площею 1,9048 га та 0,7125 га, які розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Даний акт був виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації №113 від 07.06.2004 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1 (а.с. 9). З постанови державного нотаріуса від 08.09.2023 встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки у зв`язку з тим, що не надано документи, які підтверджують факт реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11 на звороті, 12-13). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] передбачено було дві черги спадкоємців за законом: перша черга - діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; також дитина померлого, яка народилася після його смерті; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529); друга черга спадкоємців за законом - при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (ст. 530). Положеннями ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини третьої статті 12, частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , і позивачем не заявлено позовної вимоги щодо встановлення такого факту. При цьому, позивачем не доведено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги як за законом так і за заповітом після смерті [PERSON] . Доводи позивача відносно того, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли спірні земельні ділянки, які належали [PERSON] , які спочатку були успадковані його дружиною [PERSON] та в подальшому [PERSON] не заслуговують на увагу. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а отже задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed