Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість у сумі 43 917,50 грн за кредитними договорами № 06113-10/2024 від 06.10.2024, № 28945-08/2024 від 30.08.2024, № 02746-10/2024 від 03.10.2024 (далі кредитні договори), а також судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаними кредитними договорами у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ". За результатами укладення договору факторингу, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, правових наслідків відступлення права вимоги та особливостей укладення і виконання кредитних договорів; норми Закону України «Про електронну комерцію» щодо порядку укладення договорів в електронному вигляді; норми Закону України «Про споживче кредитування» щодо порядку кредитування та відступлення права вимоги. Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 24 липня 2025 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено три кредитні договори: № 06113-10/2024 від 06.10.2024, № 28945-08/2024 від 30.08.2024, № 02746-10/2024 від 03.10.2024 (далі кредитні договори) на умовах повернення суми кредитів з процентами відповідно до кредитних договорів, згідно з умовами яких первісний кредитор надав відповідачу кредити у загальній сумі 17 000,00 грн на строки від 120 до 156 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,99% за кожен день користування кредитом, що становить 361,35% річних. Кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який надсилався на мобільний телефон відповідача за технологією SMS-повідомлень. Зокрема, за кредитним договором № 06113-10/2024 електронний підпис було введено 06.10.2024 о 11:16:35, за договором № 28945-08/2024 електронний підпис було введено 30.08.2024 о 18:06:29, за договором № 02746-10/2024 електронний підпис було введено 03.10.2024 о 12:49:33. Відповідач отримав обумовлені кредитними договорами кошти на банківські картки, реквізити яких самостійно вказав первісному кредитору. За кредитним договором № 06113-10/2024 кошти в сумі 5 000,00 грн було перераховано 06.10.2024 на картку № 4731-21хх-хххх-8235, за договором № 28945-08/2024 кошти в сумі 6 000,00 грн було перераховано 30.08.2024, за договором № 02746-10/2024 кошти в сумі 6 000,00 грн було перераховано 03.10.2024 на картку № 4731-21хх-хххх-8235. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою платіжної системи iPay.ua від 23.04.2025, згідно з якою 06.10.2024 о 11:20:06 було успішно прийнято платежі на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" на суму 5 000,00 грн, маска картки 4731-21хх-хххх-8235, номер транзакції в системі iPay.ua - 529999903, призначення платежу: зарахування 5 000 грн на карту 4731-21хх-хххх-8235. Крім того. Перерахування коштів підтверджується довідками ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до яких 30.08.2024 о 18:10:14 перераховано кошти від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на користь фізичної особи у сумі 6\~000 грн, а також 03.10.2024 о 12:50:03 перераховано кошти від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на користь фізичної особи у сумі 6\~000 грн. У результаті невиконання умов кредитних договорів у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість у загальній сумі 43 917,50 грн, зокрема: за кредитним договором № 06113-10/2024 в сумі 12 672,50 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за тіло кредиту, 3 960,00 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 3 712,50 грн заборгованість за штрафними санкціями; за кредитним договором № 28945-08/2024 в сумі 15 859,80 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованість за тіло кредиту, 5 434,80 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 4 425,00 грн заборгованість за штрафними санкціями; за кредитним договором № 02746-10/2024 в сумі 15 385,20 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованість за тіло кредиту, 4 930,20 грн заборгованість за несплаченими відсотками, 4 455,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. Заборгованість відповідача за вказаними кредитними договорами була передана первісним кредитором позивачу на підставі договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 та реєстру прав вимоги від 24.12.2024. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" передало, а товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" прийняло права вимоги заборгованості, в тому числі щодо відповідача. Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаними кредитними договорами у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором та позивачем договору факторингу, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеними ним кредитними договорами. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України). За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з п. 4 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітної, цифрової або іншої послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, вчиненим належним чином. Відповідно до ч. 1 ст 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Позивач свої зобов`язання за укладеними договорами виконав у повному обсязі через правонаступництво, оскільки первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договорами. Відповідач, отримавши кредитні кошти, був зобов`язаний в силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеними договорами. При цьому, в матеріалах справи документів, які б підтверджували виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає. Відповідач, у свою чергу, не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що випливає з розрахунків заборгованості за договорами, що надані позивачем. Щодо розміру процентної ставки за кредитними договорами суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Вищезазначену статтю було доповнено ч. 5 згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023. При цьому, вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено п. 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 включно до 20.08 У даному випадку кредитні договори укладено 30.08.2024, 03.10.2024 та 06.10.2024, тобто після набрання чинності обмеженнями щодо максимального розміру денної процентної ставки. Встановлена договорами процентна ставка у розмірі 0,99% в день не перевищувала максимально дозволені 1% в день, а тому нарахування процентів за такою ставкою є правомірним. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні врегульовано Законом «Про споживче кредитування». Так, п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування» новий кредитор - особа, яка у встановленому законодавством порядку набула за цивільно-правовим договором або з інших підстав заміни кредитора у зобов`язанні право вимоги за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим ч. 2 ст. 3 цього Закону. Частиною 1 статті 18 Закону «Про споживче кредитування» визначено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Частиною 2 статті 18 Закону «Про споживче кредитування» встановлено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається лише фінансовій установі. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) (ч. 3 ст. 18 Закон «Про споживче кредитування»). Досліджуючи подані до справи документи, суд встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000448 від 02.12.2021, виданим Національним банком України, та має право надавати споживчі кредити. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" також є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № 183 від 27.12.2007, та має право здійснювати факторинг відповідно до додатка до свідоцтва. Також суд встановив, що електронні договори підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ", що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 3 028,00 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved