Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

21 липня 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS] . Згідно довідки Житлово-комунального підприємства №2 від 30 червня 2025 року [PERSON] є членом кооперативу № 52, а також власником квартири [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №359 від 23 жовтня 1986 року затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів про включення в кооператив громадян та вирішено провести заселення житлового-будівельного кооперативу №52 першого пускового комплексу. Заселення в квартиру [ADDRESS] було здійснено в 1986 році. Шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] було укладено 23 серпня 1975 року. Вказує, що її батько [PERSON] помер [INFO] . 03 червня 2025 року вона звернулась до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Однак, приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно довідки № 2650/01-04 від 27 травня 2025 року КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано. Вказує, що за життя її мати не встигла виготовити правовстановлюючих документів на вказану квартиру, проте вказана обставина не може бути підставою для позбавлення її права власності на квартиру. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55 кв.м. До початку судового засідання представником позивача подано до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності позивача та його представника, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №359 від 23 жовтня 1986 року затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів про включення в кооператив громадян та вирішено провести заселення житлового-будівельного кооперативу №52 першого пускового комплексу (а.с.17). З довідки ЖКП №2 Департаменту ЖКГ Луцького міськвиконкому №5 від 30 червня 2025 року (а.с.14) вбачається, що [PERSON] являється членом кооперативу №52, а також власником квартири [ADDRESS] . Будинок зданий в експлуатацію в 1986 році. Ордер виписаний в 1986 році на [PERSON] . Квартира балансовою вартістю станом на 01 червня 2025 року в сумі складає 261913 грн. Перший внесок внесений в 1986 році в сумі 87573 грн. Державний кредит погашений повністю 30 жовтня 1990 року. Станом на 01 червня 2025 року [PERSON] заборгованості перед кооперативом немає. Тобто, як член житлово-будівельного кооперативу, повністю оплативши вартість кооперативної квартири, [PERSON] стала власником квартири, однак не зареєструвала своє право власності. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1975 року. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до ст.22 КпШС України, що діяв на час виникнення права власності на квартиру, мацно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки, квартира [ADDRESS] була набута [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] , то вона належала подружжю на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.12). Після його смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №82208158 від 14 серпня 2025 року, відповідно спадкові права квартиру не оформлялися. Однак, відповідно до ч.ч.3, 5 ст. 1268 ЦК України, чинних на час смерті батька позивачки, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.8). Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 16/2025, заведеної 28 березня 2025 року вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка позивачка [PERSON] , яка у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а отже є такою, що прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса у зв`язку із видачею свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , позивачкою не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого їй постановою приватного нотаріуса Михальчук Л.В. № 88/02-31 від 04 червня 2025 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.27). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За свого життя [PERSON] не встигла оформити ні спадкових прав, ні права власності на вказаний об`єкт нерухомості. Згідно довідки № 2650/01-04 від 27 травня 2025 року КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с.15). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта вбачається про відсутність відомостей щодо реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] (а.с.16). Беручи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняла відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1218, 1258, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved