Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Представник Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 37573438) надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн, 00 коп.). Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 37573438) суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн., 00 коп). В обґрунтування заявленого позову зазначили, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району перебувала особова справа [PERSON] , отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, зі змінами, [PERSON] 19.02.2015 було отримано довідку про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи №2330-2573 за фактичним місцем проживання/перебуванкя: [ADDRESS] без оформлення щомісячної адресної внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Призначення та виплата зазначеної допомоги регулювалася постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р.№ 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.», що втратила чинність у зв`язку з набранням чинності Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332. У пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 №332 зазначено, що з метою забезпечення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам виділити Міністерству соціальної політики 10000 млн. гривень на програму в загальному фонді державного бюджету 2501480 Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Міністерству фінансів здійснити зазначені видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету. Пунктом 6 Порядку №332 визначено, для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб- порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія. Згідно з абзацом 14 пункту 6 Порядку №332 Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг. 20.04.2022 року Відповідач звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно з інформацією, вказаною у заяві, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання Відповідача до переміщення: [ADDRESS] , адреса, куди перемістилася особа: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3 Порядку №332 допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до ЗО квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року, для осіб з інвалідністю та дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно, для інших осіб у розмірі 2000 грн. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 20.04.2022 року Відповідачу була призначена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, як інваліду III групи. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року. У жовтні 2022 року Управлінням проведено вибіркову перевірку правомірності призначення допомоги і виявлено, що станом на 24.02.2022 Відповідач перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб, але щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам відповідно до Постанови № 505 не отримувала. Отже право на подальше отримання допомоги у Відповідача відсутнє. Крім того, згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб 19.02.2015 Відповідач став на облік за фактичним місцем проживання/перебування: : [ADDRESS] , 14.04.2022 року знявся з обліку, а через п`ять діб 19.02.2022 знову став на облік за тією ж адресою. Тобто, за наявними документами відбулося переоформлення довідки, а фактично повторне переміщення особи Відповідача з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року відсутнє. Рішенням від 04.10.2022 року виплата допомоги переміщеним особам на проживання Відповідачу припинена з 01.09.2022. Згідно протоколу про індивідуальний перерахунок від 11.10.2022 Відповідачеві були надміру перераховані (виплачені) бюджетні кошти в сумі 3000,00 грн. за період з 01.09.2022по 30.09.2022. 05.09.2023 року за вих. № 04/01-03/2225 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 3000,00 грн. повернута не була. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю\~ про розгляд справи без участі представника, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно ч. 3 ст.211ЦПКУкраїни учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході\~судового розгляду\~встановлено,\~що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району перебувала особова справа [PERSON] , отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, зі змінами, [PERSON] 19.02.2015 було отримано довідку про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи №2330-2573 за фактичним місцем проживання/перебуванкя: [ADDRESS] без оформлення щомісячної адресної внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Призначення та виплата зазначеної допомоги регулювалася постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р.№ 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.» (далі - Постанова №505), що втратила чинність у зв`язку з набранням чинності Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332. У пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 №332 зазначено, що з метою забезпечення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам виділити Міністерству соціальної політики 10000 млн. гривень на програму в загальному фонді державного бюджету 2501480 Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Міністерству фінансів здійснити зазначені видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету. Пунктом 6 Порядку №332 визначено, для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб- порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія. Згідно з абзацом 14 пункту 6 Порядку №332 Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг. 20.04.2022 року Відповідач звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно з інформацією, вказаною у заяві, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання Відповідача до переміщення: [ADDRESS] , адреса, куди перемістилася особа: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3 Порядку №332 допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до ЗО квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року, для осіб з інвалідністю та дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно, для інших осіб у розмірі 2000 грн. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 20.04.2022 року Відповідачу була призначена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, як інваліду III групи. Відповідно до пункту 2 Порядку №332 допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Згідно з абазами 6,7 пункту 3 Порядку №332 Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р.№ 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року. Пунктом 8 Порядку №332 передбачена перевірка відомостей, зазначених внутрішньо переміщеною особою в заяві, яка проводиться органами соціального захисту населення, уповноваженою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг під час формування та подання заяви засобами Порталу Дія. Пунктом 11 Порядку №332 передбачено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. У жовтні 2022 Управлінням проведено вибіркову перевірку правомірності призначення допомоги і виявлено, що станом на 24.02.2022 Відповідач перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб, але щомісячну адресну допомогу внутрішньо перемішеним особам відповідно до Постанови № 505 не отримувала. Отже право на подальше отримання допомоги у Відповідача відсутнє. Крім того, згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб 19.02.2015 Відповідач став на облік за фактичним місцем проживання/перебування: : [ADDRESS] , 14.04.2022 року знявся з обліку, а через п`ять діб 19.02.2022 знову став на облік за тією ж адресою. Тобто, за наявними документами відбулося переоформлення довідки, а фактично повторне переміщення особи Відповідача з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року відсутнє. Рішенням від 04.10.2022 року виплата допомоги переміщеним особам на проживання Відповідачу припинена з 01.09.2022. Згідно протоколу про індивідуальний перерахунок від 11.10.2022 Відповідачеві були надміру перераховані (виплачені) бюджетні кошти в сумі 3000,00 грн. за період з 01.09.2022 \~ \~ \~ \~по 30.09.2022. 05.09.2023 року за вих. № 04/01-03/2225 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 3000,00 грн. повернута не була. Таким чином Управління намагалося вирішити цей спір з Відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до Відповідача, однак повідомлення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти Відповідачем не повернуті. Рішення Управління не оскаржені. Вказані повідомлення були проігноровані відповідачем, станом на день розгляду справи відсутні докази повернення позивачу надмірно виплачених коштів. Відповідно до частини 1\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн., як надміру виплачена державна соціальна допомога, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 1 частини 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3028,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved