Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 30 червня 2025 року до Менського\~районного суду\~Чернігівської області\~через підсистему\~«Електронний суд»,\~що є\~складовою частиною\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 18 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 998059740, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 10\~600,00 грн шляхом зарахування грошових коштів на платіжну картку [NUMBER] . 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, у подальшому до договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 43 915,80 грн. Позивач,\~посилаючись на\~статті 512,\~514,\~525-526,\~530,\~610-611,\~625,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~статті 4,\~15,\~84,\~133-134,\~137,\~141,\~ 175\~ЦПК України,\~просить: стягнути із\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Ейс»\~заборгованість за\~ договором\~кредитної лінії\~№ 998059740 від 18 січня 2024 року в розмірі 43\~915,80 грн; судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була викликана в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. 3.Інші процесуальні дії. Згідно з\~ухвалою від\~02\~вересня 2025\~року суд постановив здійснити заочний розгляд справи. 4.Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом. Суд встановив, що 18 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії № 998059740, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 10\~600,00 грн шляхом зарахування\~грошових коштів\~на платіжну\~картку [NUMBER] ,\~на строк\~30\~днів, процентна ставка 1,400% в день, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту «Смарт» до договору № 998059740 від 18 січня 2024 року (арк. с. 37-48). Згідно із Платіжним дорученням № fa3bd87e-9fbe-4b30-8618-e166a103a414 від 18 січня 2024 року, [PERSON] отримала кредит у сумі 10\~600,00 грн (арк. с. 10). Згідно з відомостями про рух коштів по картці АТ «Універсал банк» від 18 липня 2025 року, 18 січня 2024 року зарахований переказ на картку у № [NUMBER] у сумі 10\~600,00 грн (арк. с. 138-140). Підписання вказаного договору та паспорту споживчого кредиту електронним підписом відповідачкою свідчить про її обізнаність з умовами кредитування. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (арк. с. 81-86). 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.\~При цьому інші умови договору залишилися без змін (арк. с. 86 зворотна сторона). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (арк. с. 87-91). 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (арк. с. 92). 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (арк. с. 92 зворотна сторона). Відповідно до реєстру прав вимог № 276 від 19 березня 2024 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 20 595,80 грн (арк. с. 79-80). 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01, (арк. с.73-78) Відповідно до реєстру прав вимог № 1 від 10 жовтня 2024 року до договору факторингу № 10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 43 915,80 грн (арк. с. 71). 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором (арк. с. 58, 65-70). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 43 915,80 грн (арк. с. 63-64). Згідно із Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 998059740 від 18 січня 2024 року та Випискою з особового рахунку, станом на 05 червня 2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість у розмірі 43\~915,80 грн, яка складається з 10\~600,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 33\~315,80 грн простроченої заборгованості за процентами (арк. с. 54-57). Відповідачка не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов кредитного договору. 5.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 18 січня 2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладений Договір кредитної лінії № 998059740 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка не виконала умови кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом. У договорі сторони погодили всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 998059740 від 18 січня 2024 року у розмірі 43 915,80 грн. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Тараненко А. І. на підставі Договору про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, Додаткової угоди № 25770771211 від 30 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року (арк. с. 51-52). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000,00 грн, до позовної заяви додано Акт прийому передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року (арк. с. 50). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 7\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Також суд дійшов висновку стягнути з відповідачки на користь позивача 2 422,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved