Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області\~ з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24.01.2009 Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Приводом до розпаду сім`ї стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини та сумісне проживання між ними припинені з квітня 2025 року, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, взаємні права та обов`язки відсутні. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. Також позивач вказала, що на даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. На виконання вимог ч. 8\~ст. 187 ЦПК України, 11.07.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 1562582 щодо місця проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду від 11.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.08.2025. Ухвалою суду від 07.08.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.09.2025. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив долучити до матеріалів справи довідку про доходи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.01.2009 Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позову, на теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. За таких обставин, суд приходить висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то згідно ст.\~112\~СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112\~СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст.182 СК України\~зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно з ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до Державного бюджету на 2025 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі - 20000 грн. щомісячно, однак не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Разом із цим відповідачем надано докази про його матеріальне становище та отримані ним доходи. Згідно довідки від 18.08.2025 р. [PERSON] рацював в ТОВ СБ Транс дохід за період з 01.01.2025 року по 31.07.2025 склав 133500 грн. , сума до виплати 102\~795 грн. Враховуючи в сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, беручи до уваги матеріальне становище позивачки, яка не має змоги повністю самостійно утримувати доньку, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій у розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на дитину. Такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить її належний фізичний та моральний розвиток, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо розподілу судових витрат. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги\~про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial