Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Адвокат Голуб Г.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій в розмірі по 4500 грн. на кожну дитину щомісячно. Вимоги позовної заяви обгрунтував тим, що позивач з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2018 року. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Причинами розірвання шлюбу є те, що у листопаді 2023 року відповідач поїхав на заробітки в республіку Словаччина, де знайшов собі іншу жінку, старшу від нього на 12 років, та почав жити разом з нею та її дітьми. З цього часу сторони разом не проживають, між ними відносини мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, що негативно впливає як на позивача, так і на відповідача. Впродовж усього періоду відповідач не виявляє жодного інтересу до дітей та не виконує батьківських обов`язків. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, не допомагає в їх матеріальних та духовних потребах, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не бере участі в їх вихованні, не спілкується з ними, не проявляє любові та заінтересованості станом здоров`я дітей, навчанням, не створює умов для розвитку їх природних здібностей, не готує їх до самостійного життя та праці, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні. При цьому, позивач робить все можливе для того, щоб забезпечити належні умови для розвитку та виховання дітей. Позивач перебуває у декретній відпустці, отримує допомогу по вагітності та пологах, а також допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте така допомога є мізерною. Відповідач працює закордоном в республіці Словаччина офіційно в компанії «MONT BAU, s.r.o.» на підставі договору, який укладений на період з 02.01.2025 року по 31.12.2025 року, виконує теслярські роботи, опалубку, арматурні, бетонні, земляні, підготовчі роботи для будівельної діяльності на відповідній території. Від такої діяльності відповідач отримує доволі високий дохід. У відповідності до даних пошукових систем у інтернет додатках середній дохід по республіці Словаччина становить 1500 євро. Тому, так як матеріальний стан відповідача стабільний та високий, відповідно дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 9000 грн. щомісячно. З огляду на вищенаведене просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в зазначеному розмірі. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2025 вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 10 год. 00 хв. 19.06.2025 року з викликом сторін, з метою заслухання їх усних пояснень. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч.\~1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Голуб Г.С. на електронну адресу суду подав заяви (а.с. 29, 45), в яких просив розгляд даної справи провести без участі позивача та її представника. Не заперечив з приводу винення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 52). У відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Також, згідно ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2\~ статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~ статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено,\~що сторони\~згідно свідоцтва\~про шлюб,\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 14.02.2018\~року (а.с.\~13).\~У шлюбі\~у них\~народилося двоє\~дітей:\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копіями свідоцтв\~про народження, де\~в графі\~«Батько» вказано\~« [PERSON] »,\~а в\~графі «Мати»\~-\~« [PERSON] » (а.с. 14, 15). Сімейне життя у сторін не склалося, більше двох років разом не проживають, шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач та її представник не просили відновити позивачу дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~ за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб\~стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривні. Нормами частини 1\~ст. 79 СК України\~встановлено,\~що аліменти\~одному з\~подружжя присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня подання\~позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач має на утриманні малолітніх дітей та несе витрати на їх утримання, знаходиься у декретній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати кошти на утримання своїх дітей, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4500 грн. 00 копійок на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до\~положень ч.ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~покладаються,\~у разі\~задоволення позову,\~на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1211,20 грн. Враховуючи те, що позивачем та її представником не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до суду не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial