Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та просить зняти арешт з нерухомого майна невизначеного майна, всього нерухомого майна, власником якого є [PERSON] та зобов`язати відповідача вчинити дії по вилученню обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником будинків за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . У березні 2025 року позивач вирішив продати один із двох належних йому будинків, але вчинити такий правочин не зміг, оскільки нотаріус усно повідомила його про наявність відносно нього обтяження державної виконавчої служби на невизначене майно, на все нерухоме майно. У зв`язку з чим 25.03.2025 він звернувся до відповідача з питання з`ясування підстав такого обтяження та його зняття, в результаті чого йому надали роздруковану Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.03.2025 та підтвердили наявність обтяження і пояснили, що вже всі виконавчі провадження знищенні і вони не можуть вилучити запис про це обтяження без рішення суду, так як навіть не знають у зв`язку з чим воно накладалося і в якому саме провадженні. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.03.2025, щодо [PERSON] мається обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9219065, зареєстровано: 05 11.2009, 15:09:30 за №89219065 реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 942495, 05.11.2009, Довгинцівський ВДВС Криворізького МУЮ, [PERSON] , об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно власника [PERSON] , обтяжувач: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ, заявник Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ. Вказаний запис обмежує права позивача, як власника, відносно всього його нерухомого майна, яке він має та буде мати у майбутньому. На адвокатський запит, скерований в його інтересах, відповідач повідомив листом від 28.07.2025 за №100164/6 про те, що на виконанні виконавчі провадженні відносно його відсутні; у провадженні раніше перебували виконавчі провадження №43878297, №27013757, №26859126, №26783746, №25649838, які всі були закінчені і всі ці провадження наразі є знищеними; встановити в якому провадженні було використано бланк постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження неможливо, оскільки вищезазначені виконавчі провадження знищено. Отже, наразі позивач не є боржником у виконавчому провадженні, але при цьому зазнає обтяження належного йому майна. Вищевказане обтяження №9219065, зареєстроване 05.11.2009, завдає шкоди його законним правам та інтересам, перешкоджає йому, як власнику майна, розпорядитися ним, через що він вимушений звернутися до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 12.08.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) державний виконавець Мартинюк А.М. подала до суду заперечення на позовну заяву (відзив), з якого вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі, оскільки перевіркою АСВП (ВП-спецрозділ) встановлено, що на виконанні перебували виконавчі провадження №48878297, №27013757, №26859126, №26783746, №25649838. Станом на 19.08.2025 рішення суду не виконані, підтверджень про виконання до Відділу не надходило. Тобто законні підстави для зняття арешту з усього майна боржника, якщо не сплачений борг, не сплачений виконавчий збір та витрати, у державного виконавця відсутні. Згідно зі ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 13, 14 копії витягів, а.с. 11, 12 копія договору, а.с. 15-19 копія технічного паспорту), та житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 23, 24 копії витягів, а.с. 21, 22 копія договору, а.с. 25-29 копія технічного паспорту). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.03.2025, державною виконавчою службою було накладено арешт на нерухоме майно, що належить позивачу (а.с. 30). Відповідно до відповіді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 28.07.2025 вих. №100164/6, адвокату Захаровій М.В. було повідомлено, що наразі\~на виконанні\~у виконавчій\~службі виконавчі\~провадження відносно\~позивача відсутні;\~у провадженні\~раніше перебували\~виконавчі провадження\~№43878297,\~№27013757,\~№26859126,\~№26783746,\~№25649838,\~які всі\~були закінчені\~і всі\~ці провадження\~наразі є\~знищеними;\~встановити в\~якому провадженні\~було використано\~бланк постанови\~про арешт\~майна боржника\~та оголошення\~заборони на\~його відчуження\~неможливо,\~оскільки вищезазначені\~виконавчі провадження\~знищено (а.с. 31 копія адвокатського запиту, а.с. 32 копія відповіді). Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. За вимогами частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Судом достовірно встановлено, що виконавче провадження №61065936, у межах якого державним виконавцем було накладено арешт, відкрито відносно боржника [PERSON] , колишнього власника спірного автомобілю (а.с. 11, 12). Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового розгляду в їх сукупності та кожний окремо, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, на яке накладено арешт державним виконавцем в межах виконавчих проваджень. Але станом на час розгляду справи судом, виконавчі провадження закриті та знищені за терміном зберігання, а виконавчі листи повернуті стягувачам. Наявність даного арешту порушує право позивача, так як він позбавлений права в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на нерухоме майно суд не вбачає, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язати відповідача вчинити дії по вилученню обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 9219065, яке було зареєстровано 05.11.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №942495 від 05.11.2009, виданої Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ, Панчишиною М.Ю., реєстратором Дніпропетровська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовити. Оскільки рішення суду є підставою для виконавчої служби для зняття арешту. Крім того, справа розглядається у цивільному провадженні, а не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач не вимагає компенсації судових витрат.

Outcome: partial