Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] через представника [PERSON] (далі - Позивач) звернулася в суд з позовом до ТОВ «Дружба-М» (далі - Відповідач), у якому просила: 1. стягнути з Відповідача на свою користь 8685,40 грн. заборгованості по орендній платі. 2. розірвати договори оренди від 02.01.2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером: 3222080302:02:008:0027 (далі - спірна земельна ділянка). 3. Судові витрати покласти на відповідача у справі. Позов мотивований тим, що 02.01.2023 між Позивачем та Відповідачем укладений договір про оренду спірної земельної ділянки. Однак, Відповідач не виконує умови договору оренди, а саме не сплачує орендну плату за 2023 та 2024 роки, внаслідок чого в нього утворилась зазначена вище заборгованість. За таких обставин, позивач звернулась в суд за захистом своїх прав. Рух справи 02.05.2025 позовна заява надійшла до суду. 15.05.2025 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Перший судовий розгляд в порядку письмового провадження призначено на 19.06.2025. Позиції сторін Відповідач в судові засідання призначені на 19.06.2025, 12.08.2025, 27.08.2025 не з`явився, про причини поважності неявки в судові засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань, пояснень та заперечень суду не надав. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Встановлені судом обставини та застосовані норми Частиною 1 статті 223\~ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Стаття 129\~Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі обставини справи Позивач є орендодавцем земельної ділянки 3222080302:02:008:0027, площею 2 га, яка має цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний №346943153 від 18.09.2023 року (а.с. 7). 02.01.2023 між Позивачем та Відповідачем укладено договір оренди спірної земельної ділянки (б/н), який 13.09.2023 зареєстрований Бишівською сільською радою Київської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав. Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець (Позивач) надає, а Орендар (ТОВ «Дружба-М») приймає в строкове платне користування земельну ділянку для особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Блідчанської сільської ради Вишгородського району Київської області, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2020 року, індексний номер витягу 207469207. Нормативна грошова оцінка кожної земельної ділянки становить 20679,54 грн. (п. 5 Договору). Договір укладено строком на 7 років. Відповідно до п. 11. Договору, орендна плата вноситься Орендарем щорічно у грошовій формі у розмірі 4342,70 грн. Також, за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись в натуральній формі. Орендна плата вноситься Орендарем до 31 грудня поточного року за наступною адресою: 07201, Київська область, Вишгородський район, с. Радинка, вул. Тараса Шевченка, 21. В разі попередньої домовленості між сторонами, Орендар може здійснити виплату виплату орендної плати в зручному для Орендодавця місці, або сплатити її шляхом направлення на рахунок вказаний Орендодавцем (п.п. 12.1-12.3 Договору). Згідно з п. 16 Договору, земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. За п. 30.1 Договору, сторони погодили, що земельна ділянка або її частина може передаватися Орендарем без згоди Орендодавця у суборенду без зміни цільового призначення та її погодження. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватись умовами договору оренди земельної ділянки (п.30.2 Договору). З Інформації з Державного реєстру речових прав вбачається, що право оренди спірної земельної ділянки належить Відповідачу на підставі договору оренди землі від 02.01.2023 року (а.с. 7). Представник Позивач сформував лист Відповідачу без зазначення дати, у якому вимагав сплатити заборгованість з орендної плати (а.с. 8-9). Матеріали справи містять відомості про направлення такого листа Відповідачу та його одержання останнім (а.с. 10-11). З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до таких висновків. Щодо розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦЦК України) Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Такими чином, умови договору розповсюджуються на його сторони, які несуть відповідальність за невиконання договірних зобов`язань. Зміна сторін договору допускається за згодою його сторін. Відповідно до ст.\~792\~ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.\~93\~ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Згідно з ч. 1 ст.\~6\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ч.ч. 1, 3 ст. 16 цього Закону, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Позивач, пред`являючи позов до Відповідача стверджував, що Орендарем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 02.01.2023 року є ТОВ «Дружба-М». Відповідачем не було сплачено орендну плату за 2023 та 2024 роки, і тому у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 8685,40 грн. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт; виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки. Орендар земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом зобов`язаний не створювати перешкод у здійсненні права загального водокористування (крім випадків, визначених законом) та у здійсненні спеціального водокористування відповідно до виданих дозволів. Оскільки Відповідач два роки поспіль не проводив з Позивачем розрахунки по оренді землі, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з Відповідача на користь Позивача не сплаченої орендної плати та припинення (дострокового розірвання) договору оренди землі від 02.01.2023 року укладеного між Позивачем та Відповідачем у зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків за ним. Суд враховує інші, висловлені сторонами у справі доводи, однак встановлені обставини є самостійною підставою для ухвалення у справі остаточного рішення. При вирішенні цього спору суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994 року, пункт 29). Отже, у цій справі суд приймає рішення на підставі доказів, враховуючи характер спірних правовідносин, і дає відповіді на ті аргументи сторін, які стосуються предмету цього судового розгляду. Судові витрати Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 цієї статті,\~\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги задоволені то судові витрати необхідно покласти на Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved