Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1825039 від 20 квітня 2021 року в розмірі 22960,00 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В позовній\~заяві позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») вказує про те, що 20 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, кредит надається на строк 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % на день. Строк кредиту 30 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що стало причиною утворення заборгованості. У зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, відповідно до розділу 4 договору клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29 квітня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 30 травня 2021 року. Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 30 червня 2021 року. \~ \~ \~ \~ Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 липня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 14 серпня 2021 року. 8\~лютого 2022\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» і\~ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» (попередня\~назва -\~ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ Україна»)\~було укладено\~Договір факторингу\~№1-08022022,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Лінеура\~Україна» відступило ТОВ\~«РОСВЕН ІНВЕСТ\~Україна» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору факторингу, в тому числі і за договором №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 квітня 2021 року. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №1-08022022 від 8 лютого 2022 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №1825039 складає 22960,00 гривень, а саме: 7000,00 гривень тіла кредиту; 15960,00 гривень нарахованих відсотків. Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем не сплачена та складає 22960,00 гривень, а саме: 7000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 15960,00 гривень заборгованість по відсотках. Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 22960,00 гривень заборгованості за кредитним договором №1825039\~від 20\~квітня 2021\~року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 57). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мартинюк М.Р. в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача Мартинюк М.Р. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача просила розгляд справи провести без участі відповідача та його представника (а.с. 76-78). У відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Мартинюк М.Р.\~вказала про\~те,\~що відповідачем\~не оспорюється\~наявність часткової\~заборгованості за\~договором № 1825039 від 20 квітня 2021 року.\~У зв`язку\~з цим,\~позовні вимоги\~відповідач [PERSON] визнає частково, зокрема визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 7000,00 гривень та відсотками в розмірі 2526,30 гривень. Нарахування заборгованості по відсотках в сумі 15960,00 гривень відповідач вважає неправомірним, оскільки згідно кредитного договору №1825039 та додаткових договорів до нього строк його дії 102 дні, з 14 серпня 2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Заява щодо продовження дії договору після 15 серпня 2021 року відповідачем не подавалася, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином (7000,00 гривень тіло кредиту х 0,01% х 9 днів) + 7000,00 гривень тіло кредиту х 1,90 % х 92 днів) = 12375,30 гривень. В рахунок погашення заборгованості за відсотками відповідачем було сплачено 9849,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 2526,30 гривень. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування\~\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем (його представником) позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 7000,00 гривень та відсотками в розмірі 2526,30 гривень, не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході\~розгляду справи\~сторони (їх\~представники)\~інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). З 25 березня 2024 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю «РОСВЕН\~ІНВЕСТ Україна» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 45). Судом встановлено,\~що 20 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачу одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Вказаний договір разом із анкетою-заявою на кредит №3868091, Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» та графіком платежів, складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст.\~6,\~627 ЦК України\~та ст.ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. П. 2 ч. 1\~ст. 12 цього Закону\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно умов договору ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу [PERSON] надано грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності. Стандартна процентна ставка 1,90 % на день. Знижена процентна ставка передбачена п. 1.4.2 та становить 0,01 % . Строк кредиту 30 днів. Відповідно до п 4.1.1 договору №1825039 у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом на зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору. Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29 квітня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 30 травня 2021 року. Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 30 червня 2021 року. Згідно додаткового договору до договору №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 липня 2021 року строк користування кредитом продовжено на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 14 серпня 2021 року. Відповідно до\~п.п.\~4.2.1. договору №1825039 сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів (п.п.4.2.2) \~ \~ \~ \~. Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору. Відповідно до п.п. 4.2.5 загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Підписавши договір відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомився та погоджується з усіма визначеними умовами договору, в тому числі щодо пролонгації строку кредитування та автопролонгації, з умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», що розміщені на вебсайті та зобов`язувався неухильно дотримуватися їх (п.п.9.9 договору). ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало, надало відповідачу [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум, в розмірі 7000,00 гривень (а.с. 38). Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку. Як вбачається\~з наявних\~у справі\~письмових доказів\~відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у встановлений договором строк не виконав. Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, у [PERSON] наявна заборгованість за договором №1825039, що становить 22960,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 15960,00 гривень заборгованість по відсотках (а.с. 34-37). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач передбачені договором обов`язкові платежі по поверненню суми позики та відсотків за користування позикою у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 8\~лютого 2022\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» (попередня\~назва \~ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ Україна»)\~було укладено\~Договір факторингу\~№1-08022022\~(а.с.\~39-40,\~41),\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Лінеура\~Україна» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору, в тому числі і за договором №1825039 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 квітня 2021 року. Відповідно до Додатку 1 (Витяг з Реєстру боржників) до Договору факторингу №1-08022022 від 8 лютого 2022 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1825039 складає 22960,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень тіла кредиту; 15960,00 гривень нарахованих відсотків (а.с. 44). Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, а саме: наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, на час укладення Договору факторингу № 1-08022022 від 8 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна»), [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню тіла кредиту в розмірі 7000,00 гривень та сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 15960,00 гривень. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» заборгованості за договором №1825039 від 20 квітня 2021 року в сумі 7000,00 гривень (суми кредиту) та 15960,00 гривень нарахованих відсотків, підлягають до задоволення. [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, оскільки нарахування заборгованості проведено з врахуванням сплачених відповідачем коштів в сумі 9849,00 гривень, які у відповідності до п. 5.3.1. договору зараховано на сплату процентів за користування кредитом та в межах визначеного договором строку, з врахуванням положень Розділу 4 Договору щодо продовження строку користування кредитом та автопролонгації, зокрема п.п. 4.2.5, п.п. 5.1.1, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1). \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1), оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 516, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved