Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

15.07.2025 через систему «Електронний суд» до Ладижинського міського суду\~Вінницької області\~надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 21.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №252963098 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого [PERSON] 21.02.2023 отримав кредит у розмірі 9900,00 грн на банківську карту № [NUMBER] . 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №252963098 від 21.02.2023. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №252963098 від 21.02.2023. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №252963098 від 21.02.2023 на загальну суму 50\~927,49 грн. Разом з тим, відповідач не виконує умови кредитного договору, не здійснив погашення існуючої заборгованості, що призвело до виникнення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 в розмірі 50\~927,49 грн, судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю, щодо зарахування на банківську картку кредитних коштів та належності її відповідачу. Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України\~розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України). Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з цим позовом до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 21.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №252963098, за яким останньому наданий кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 9\~900,00 грн (а.с.13-22). Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV8QU96 було направлено позичальнику [PERSON] 21.02.2023 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів 0681128138, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 21.02.2023 о 16:50:05 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано грошові кошти в сумі 9 900,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , яка зазначена [PERSON] в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 21.02.2023 (а.с.28), що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додається) (а.с.36). Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9900 грн відповідачу [PERSON] підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 (а.с.40), платіжним дорученням від\~21.02.2023 (а.с.9). Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечено. Таким чином, суд вважає встановленим, що 21.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №252963098, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання. Наведене узгоджується\~з правовою\~позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18; від 09.09.2020 у справі №732/670/19; від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 02.11.2021 у справі №243/6552/20. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору закінчується 28.11.2019 (а.с.47-51). У подальшому 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжений до 31.12.2020 (а.с.57 зворот). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01 (а.с. 52-57). 31.12.2021 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишились без змін (а.с.59). Додатковою угодою №31 від 31.12.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжений строк дії договору до 31.12.2023 включно (а.с.59 зворот). Додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжений строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.60). Із витягу з реєстру прав вимоги №227 від 02.05.2023 вбачається, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 на суму заборгованості 26\~441,66 грн, в тому числі: 9899,60 грн заборгованість по основному боргу, 16542,06 грн заборгованість за відсотками (а.с.61). 30.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу №20/1023-01,за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.63-65). Із Реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 на суму заборгованості 50927,49 грн, в тому числі: 9899,60 грн заборгованість по основному боргу, 41027,89 грн заборгованість за відсотками (а.с.66-67). 04.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт) був укладений договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с.69-74). Із Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 вбачається, що до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023\~на суму заборгованості 50927,49 грн, в тому числі: 9899,60 грн заборгованість по основному боргу, 41027,89 грн заборгованість за відсотками (а.с.75-76). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 в сумі 50927,49 грн, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №916/1171/18, від 14.11.2018 у справі №910/8682/18, від 30.08.2018 у справі №904/8978/17, від 04.03.2019 у справі №5015/6070/11, від 10.09.2019 у справі №9017/317/19, від 09.07.2019 у справі №903/849/17. Враховуючи, що [PERSON] не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Отже, долучені до справи договори факторингу є чинними, їх дійсність ніким не оспорено, а тому вони підлягають до виконання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так і їх сукупність належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що [PERSON] дійсно отримала кредит у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та в подальшому перехід прав за кредитним договором вимог до нових кредиторів: спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», пізніше до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому до позивача ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 21.02.2023 укладено кредитний договір №252963098 за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 9 900 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Орієнтовна дата повернення кредиту 28.02.2023 (п.2.1, 2.3, 7.1 договору). Згідно п.3.1 договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, який на момент укладення цього договору складає 7 днів від дати отримання позичальником першого траншу. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно п.3.2. договору встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Згідно п.3.3 договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 7 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 1455 грн 30 коп. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, а саме: - зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,60 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.3 договору); - зобов`язання позичальника по сплаті процентів після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.4 договору). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 заборгованість відповідача [PERSON] станом на 02.05.2023, з урахуванням сплачених відповідачем сум в розмірі 1\~147,00 грн (25.02.2023 832,00 грн, 30.03.2023 315,00 грн), становить 26\~441,66 грн, з яких: 9\~899,60 грн заборгованість по тілу кредиту, 16\~542,06 грн заборгованість по відсоткам (а.с.83-84). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 заборгованість станом на 20.12.2023 становить 50\~927,49 грн, з яких: 9\~899,60 грн заборгованість по тілу кредиту, 41\~027,89 грн заборгованість по відсоткам (а.с.81-82). Відповідно до\~виписки з особового рахунку за Кредитним договором №252963098 від 21.02.2023 [PERSON] станом на 25.06.2024 заборгованість за кредитним договором становить 50\~927,49 грн, яка складається з: 9\~899,60 грн заборгованість по тілу кредиту, 41\~027,89 грн заборгованість по відсоткам (а.с.85). Вирішуючи по суті позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками суд враховує, що відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання Вказаних вище висновків Верховний Суд дійшов у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/1, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 41\~027,89 грн ТОВ «Юніт Капітал» обчислило їх станом на 25.06.2024 року, проте доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення суми кредиту матеріали справи не містять. Натомість встановлено, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 7 днів. Таким чином, враховуючи положення п.п. 2.3, 3.1, 3.2, 3.3, 7.1 договору та не сплату відповідачем нарахованих процентів протягом Дисконтного періоду, строк кредитування за договором №252963098 від 21.02.2023 не продовжувався та закінчився 28.02.2023, а тому з відповідачу повинні бути нараховані відсотки за період з 21.02.2023 по 28.07.2021 включно в сумі 1455,30 грн, які розраховуються наступним чином: (9900 грн, тіло кредиту * 7 днів, * 2,10%\~дисконтна процентна ставка). Враховуючи, що відповідач [PERSON] частково погасив відсотки за користування кредитом в сумі 1146,60 грн (831,60 +315), що відображено у розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню частково на суму 308,70 грн (1455,30 1146,60). Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в цій частині складової вимоги заборгованості у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» слід відмовити. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таких вимог позивач у справі не заявив. Таким чином, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за Кредитним договором №252963098 від 21.02.2023, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 10198,30 грн, в тому числі: 9\~899,60 грн заборгованість за тілом кредиту; 308,70 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial