Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Технофінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики «Ефективний» № 3874007197-394444, відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 2253,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. 02 травня 2025 року ТОВ «ФК «Технофінанс» набуло право вимоги за договором позики на підставі договору факторингу № 02-05-25ФБ з ТОВ «ФК «Фінбуст» і стало новим кредитором за договором позики. Позивачу стало відомо про вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2025 року у справі № 750/6598/25, яким було встановлено, що 18.01.2025 [PERSON] , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи з керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до особистих даних [PERSON] , які знав заздалегідь, не узгоджуючи свої дії з [PERSON] , умисно, за допомогою належного йому на праві власності мобільного телефону марки «Аррlе іРhоnе 8 Рlus» з номером абонента мобільного зв`язку [NUMBER] , використовуючи всесвітню інформаційну систему загального доступу мобільний Інтернет, шляхом введення пароля та логіну, який знав заздалегідь, до застосунку «Приват 24/7» здійснив авторизацію у вказаному застосунку, після чого кредитні установи ТОВ «Мілоан», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ФК «Є ГРОШІ», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» отримали особисті дані [PERSON] , з метою здійснення транзакцій по перерахуванню грошових коштів, використовуючи дані [PERSON] , та дані банківського облікового запису в зазначеній автоматизованій інформаційній системі, змінив діючий фінансовий номер на свій власний абонентський номер мобільного зв`язку [NUMBER] , чим несанкціоновано втрутився до інформаційної (автоматизованої) системи онлайн банкінгу. Згідно вказаного вироку, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та йому призначене відповідне покарання. Внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій, позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 6843,45 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 07.08.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити. Не заперечував про ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Договору позики «Ефективний» № 3874007197-3944443 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші»(Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник), Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти у позику в сумі 2253 грн., яка складається з суми позики у розмірі 2000 грн. та комісії у розмірі 253 грн. на умовах строковості, зворотності, платності шляхом перерахування на рахунок Позичальника. На час звернення до суду з даним позовом, сума заборгованості складає 6843,45 грн.( 2253 грн. заборгованість за тілом кредиту, 84,45 грн. відсотки за кредитом, 4506 грн. штраф). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). 02 травня 2025 року укладено Договір факторингу № 02-05-25ФБ між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінбуст»(Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс»(Фактор) про відступлення права грошової вимоги та акт приймання-передачі письмового реєстру Боржників від 02 травня 2025 року до Договору факторингу № 02-05-25ФБ від 02 травня 2025 року, згідно яких до Фактора перейшло право вимоги, у тому числі і до [PERSON] на загальну суму 6843,45 грн., номер Договору 3874007197-3944443 від 20.01.2025. Отже, до позивача у справі, як до нового кредитора на підставі вище вказаного договору факторингу, перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 6843,45 грн. згідно Договору № 3874007197-3944443 від 20.01.2025 року. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2025 року у справ № 750/6598/25, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на один рік. Вироком встановлено, що 18.01.2025 [PERSON] , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи з керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до особистих даних [PERSON] , які знав заздалегідь, не узгоджуючи свої дії з [PERSON] , умисно, за допомогою належного йому на праві власності мобільного телефону марки «Аррlе іРhоnе 8 Рlus» з номером абонента мобільного зв`язку [NUMBER] , використовуючи всесвітню інформаційну систему загального доступу мобільний Інтернет, шляхом введення пароля та логіну, який знав заздалегідь, до застосунку «Приват 24/7» здійснив авторизацію у вказаному застосунку, після чого кредитні установи ТОВ «Мілоан», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «ФК «Є ГРОШІ», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» отримали особисті дані [PERSON] , з метою здійснення транзакцій по перерахуванню грошових коштів, використовуючи дані [PERSON] , та дані банківського облікового запису в зазначеній автоматизованій інформаційній системі, змінив діючий фінансовий номер на свій власний абонентський номер мобільного зв`язку [NUMBER] , чим несанкціоновано втрутився до інформаційної (автоматизованої) системи онлайн банкінгу. Під час вирішення справи, судом досліджені матеріали кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, з яких вбачаться, що до ЄРДР у даному кримінальному проваджені, 05.03.2025 року внесені відомості за заявою [PERSON] про те, що невідома особа за невідомих обставин 20.01.2025 року відкрила декілька кредитів від його імені, у тому числі на суму 2253 грн. у ТОВ ФК «Є гроші». Крім того, у матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту підозрюваного [PERSON] від 16 травня 2025 року згідно якого останній повідомляє, що 20.01.2025 року оформив кредит у кредитній спілці «ФК Є гроші» на суму 2000 грн. з використанням банківської карти [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7\~ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2025 року у справі № 750/6598/25 вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов до обвинувачений не пред`являвся. Віповідно до ч. 6\~ст.\~82\~ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлені вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.05.2025 року у справі № 750/6598/25 обставини не підлягають доведенню при розгляді даної справи та вироком суду встановлено вину відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст.\~361\~КК України та підтверджуються неправомірні дії останнього, щодо оформлення кредиту з використанням банківської картки на ім`я [PERSON] без відома останнього та отримання відповідних кредитних коштів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1177\~ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року, винесеній у справі № 197/1330/14, вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. \~ \~ \~ \~Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача як особи, якій завдано майнової шкоди діями відповідача про відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення майнової шкоди в межах заявлених позовних вимог у розмірі 6843,45 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved