Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У червні 2025 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» (далі ТОВ «Іннова фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 15 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено договір надання грошових коштів у позику №3054140224, відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 4500,00 грн, строком на 20 днів, погодили дисконтну процентну ставку 1,99 % в день та позаакційну (базову) процентну ставку 2,5 % в день. Посилаючись на те, що [PERSON] умови договору не виконує, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33817,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованості за процентами - 29317,50 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, 15 лютого 2024 року за допомогою Веб-сайту (https://finsfera.ua) між сторонами було укладено за допомогою інформаційно-комунікаційних систем договір надання грошових коштів у позику №4931430824 на наступних умовах: сума кредиту 4500,00 грн, строк позики 20 днів, тобто до 6 березня 2024 року, стандартна процентна ставка 2,5 % в день, знижена процентна ставка 1,99% в день. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Відповідач підписав договір електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора 8hz15otkr 15 лютого 2024 року о 13 год 34 хв та паспорт споживчого кредиту електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора njsb0j142 15 лютого 2024 року о 13 год 34 хв. Згідно квитанції до платіжної інструкції №19768-1354-87979858 на виконання умов вищевказаного договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 4500,00 гривень. Зарахування коштів на рахунок позичальника також підтверджується інформацією акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» та випискою по рахунку. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за договором станом на 19 червня 2025 року становить 33817,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованості за процентами - 29317,50 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн, які були перераховані на його платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується інформаційною акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Доказів того, що відповідач повернув тіло кредиту, матеріали справи не містять. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у повному розмірі 4500,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами в розмірі 29317,50 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова фінанс» суд зазначає наступне. За правилами частини 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за процентами становить 29317,50 грн. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановлені договором. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 381/4163/14-ц (провадження № 61-11814св20) зазначено, що: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання»; Відповідно до наданого розрахунку заборгованості [PERSON] проценти за користування кредитом визначені за період з 15 лютого 2024 року по 19 червня 2025 року в розмірі 29317,50 грн. Разом з тим строк кредитування відповідно до договору становив 20 днів, тобто до 6 березня 2024 року. Доказів того, що позичальник скористувався своїм правом на продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор продовжив строк дії кредиту. Таким чином суд вважає що відсутні підстави для стягнення заборгованості зі сплати процентів нарахованих після 5 березня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проценти підлягають нарахуванню за період з 12 лютого 2024 року по 6 березня 2024 року в розмірі 2250,00 грн (4500*2,5/100*20). Позивачем не надано доказів пролонгації строку кредитування. Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти та проценти нараховані в межах строку кредитування. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4500, 00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 2250,00 грн, разом 6750,00 грн. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 483,51 грн

Outcome: partial