Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі №591/1131/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнути вихідну допомогу при звільненні в сумі 27064,33 грн.. Учасники справи про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10 червня 2025 року Зарічним районним судом м. Суми ухвалено рішення по цивільній справі №591/5142/25 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яким позов задоволено та стягнути з ПАТ «СУМИХІМПРОМ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі. Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, маже за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивачем у позові заявлено позовну вимогу про стягнення вихідної допомоги при звільненні. Свої позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вихідна допомога - це грошова виплата працівнику, який звільняється з роботи не з його власної ініціативи, яку виплачує роботодавець у випадках, передбачених законом або сторонами (умовами трудового договору або колективним договором). Відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору. Згідно наказу від 28.04.2025 року позивача звільнено за власним бажанням на підставі\~ст. 38 КЗпП України\~(а.с. 16). Таким чином, визначено вичерпний перелік підстав для нарахування вихідної допомоги при звільненні, тому заявлені вимоги про стягнення випадної допомоги не підлягають задоволенню.

Outcome: approved