Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 29.07.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором задоволено частково. 18.08.2025 представник позивача звернулася до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №345/2363/25 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Свою заяву мотивує тим, що 29 липня 2025 року рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області частково задоволено позов ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Однак, під час розгляду справи не вирішено питання про судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Водночас, матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Вивчивши матеріали справи та заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як встановлено судом, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.07.2025 по справі № 345/2363/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-9572196 від 22.01.2024 у розмірі 31589\~(тридцять\~одна тисяча\~п`ятсот вісімдесят\~дев`ять)\~гривень 60\~копійок. В іншій частині позову відмовлено. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. До судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 15.05.2025 № 13716 (а.с. 13). А тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 2170,86 грн. (2422,40 грн. х 31589,60 грн. / 36303,45 грн.) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Аналогічно, пропорційно до задоволених позовних вимог обраховуються і витрати на правничу допомогу, надані позивачу адвокатом Тараненко А.І. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. представник позивача надала суду: договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, додаткову угоду № 12 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 на суму 7000,00 грн., копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та довіреність від 04.12.2024. Водночас стороною відповідачки не було подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 7000,00 грн., відсутність зі сторони відповідачки клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 6091,08 грн. (7000,00 грн. х 31589,60 грн. / 36303,45 грн.), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, аналогічно, пропорційно до відхилених позовних вимог обраховуються і витрати на правничу допомогу, надані відповідачці адвокатом Цокало Т.М. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн. представник відповідачки надала суду: договір № 1298 від 03.06.2025 про надання правничої допомоги, ордер від 13.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018, детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 9000,00 грн. та квитанція № 1298 від 03.06.2025 про оплату Псюк О.Я. 9000,00 грн. гонорару (а.с. 82-60). Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що вартість виконаних представником відповідача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачкою на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, заяву сторони позивача про неспівмірність зазначених втрат, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки пропорційно до відхилених позовних вимог 649,23 грн. (5000,00 грн. х 4713,85 грн. / 36303,45 грн.), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, з відповідачки належить стягнути на користь позивача 5441,85 грн. (6091,08 грн. - 649,23 грн.), як відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial