Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 21.12.2004 на квартиру [ADDRESS] та витягу з реєстру права власності на неї за №6617248 від 28.02.2005 року виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 12 липня 2025 року приблизно о 05.00 год. ранку внаслідок взриву шахеда був пошкоджений будинок [ADDRESS] , в якому розташована квартира [ADDRESS] , яка належить йому, його дружині та сину на праві спільної сумісної власності. Згідно з висновком спеціалістів будинок відновленню не підлягає. Львівська міська рада погодилась відшкодувати вартість їх квартири за рахунок міського бюджету та квартиру необхідно було зареєструвати як знищене майно у державного реєстратора. В подальшому, він звернувся до реєстратора з відповідною заявою, проте йому було відмовлено, оскільки було встановлено невідповідність у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності № [NUMBER] від 21.12.2004 на зазначену квартиру та витязі про реєстрацію права власності його ім`я записано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно для отримання грошової компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, який йому належить на праві спільної сумісної власності. В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник заяву підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить заяву задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу без участі представника заінтересованої особи Львівської міської ради, який будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України прізвище, ім`я, по-батькові заявника є [PERSON] , [INFO] /а.с.4-5/. Зі свідоцтва про право власності на квартиру № № [NUMBER] від 21.12.2004, а також витягу з реєстру права власності на неї за №6617248 від 28.02.2005 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с.6,7/. Таким чином, при видачі вищевказаного свідоцтва та витягу з реєстру права власності була допущена помилка, а саме неправильно вказано ім`я заявника, замість правильного « [PERSON] », записано помилково « [PERSON] ». 28 липня 2025 року заявник з метою отримання грошової компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із відповідною заявою. При перегляді документів, наданих заявником [PERSON] , державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] виявила невідповідність написання ім`я заявника у свідоцтві про право власності на квартиру, витягу з реєстру права власності та паспорті громадянина України, і тому, листом від 31 липня 2025 року №80163788 відмовила у проведенні реєстраційних дій за його заявою у зв`язку із зазначеними обставинами /а.с.10/. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить реалізація права заявника на отримання грошової компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, який належить йому на праві власності, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо. Враховуючи наведене, суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважає, оскільки вищевказаний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику свідоцтва про право власності та витягу з реєстру права власності на неї неможливо, встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для отримання грошової компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, який належить йому на праві власності та не пов`язане із спором про право, за таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved