Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

22 травня 2025 року [PERSON] (надалі позивачка), звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 22 грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач) укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивакою та відповідачем було розірвано. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2008 року № 2-3948/08 з відповідача були стягнуті аліменти на неповнолітніх дітей до досягнення повноліття у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму. Позивачка вказує, що [PERSON] продовжує навчання і відповідно до довідки від 14 травня 2025 року № 269/02-25/47. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року у Комунальному закладі освіти «Самарівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради» зі спеціальності «Кухар. Кондитер». Оскільки син навчається на стаціонарі, ніякого джерела доходів не має, та враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Постановленою суддею ухвалою від 11 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 червня 2025 року розгляд справи призначено проводити в режимі відеоконференції з участю представника позивачки. В судовому засіданні 07 липня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] . 15 липня 2025 року [PERSON] подано пояснення третьої особи, в яких [PERSON] підтримав позов з підстав, указаних у ньому. Наголосив на відсутності у нього самостійного доходу та можливості працевлаштування через умови навчання. Відсутності надання батьком утримання самостійно. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.5/, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2008 року у справі № 2-3948/08 стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття, починаючи з 01 серпня 2008 року, та в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 15 грн. Судом установлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження, які проживають з матір`ю ( [PERSON] /а.с.13-14/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2009 року у справі № 2-1270/09 шлюб між [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] , який був зареєстрований 22 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 438 розірвано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/3941982). Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 26 лютого 2025 року та 15 травня 2025 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Відповідно до довідки Директора Комунального закладу освіти «Самарівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради» № 269/02-25/47 14 травня 2025 року, [PERSON] дійсно навчається в Комунальному закладі освіти «Самарівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради» з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 за професією «Кухар. Кондитер». Форма навчання: денна, бюджет (Наказ № 01 «З-УДЗ» від 31 серпня 2023 року) /а.с.10/. Згідно з довідкою про доходи, виданою Директором Комунального закладу освіти «Самарівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради» № 276/02-25 16 травня 2025 року, дохід [PERSON] за період з 01 вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року за місцем навчання на безоплатній формі навчання становить 0 грн /а.с.11/. З позовної заяви та пояснень представника позивачки, письмових пояснень третьої особи вбачається, що між сторонами існує спір з приводу сплати відповідачем аліментів на утримання сина, що продовжує навчання. Вирішуючи спір, суд ураховує таке. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивачкою підтверджено наданими суду доказами, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається в Комунальному закладі освіти «Самарівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради» з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 за професією «Кухар. Кондитер». Форма навчання: денна, бюджет. Самостійного доходу не отримує. Оскільки повнолітній син сторін продовжує навчання, у зв`язку з навчанням на денній формі не має змоги працювати, суд висновує, що він потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що [PERSON] отримує дохід, що перевищує дохід відповідача та свідчить про можливість самостійного утримання матеріали справи не містять. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітньому синові, судом не встановлено. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи з принципів змагальності, процесуальних особливостей розгляду справ про стягнення аліментів, розподілу обов`язку доказування у таких справах, суд висновує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові на час навчання. Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітнього сина, неможливості надання синові допомоги. Відтак, суд вважає підтвердженими доводи позивачки про потребу [PERSON] в утриманні у зв`язку з навчанням та вважає за необхідне визначити розмір аліментних зобов`язань у розмірі частки від заробітку, про який просила позивачка а саме 1/4 частка. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У зв`язку з наведеним, суд висновує, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 22 травня 2025 року і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови його навчання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved