Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У травні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 09.03.2010 ознайомився з умовами кредитування та підписав Заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг». Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноруч на планшеті у відділені банку. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строком дії до 01/18, тип - «MasterCard Platinum». Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано наступні картки: кредитна картка № [NUMBER] , строк дії - 01/19, тип MasterCard Platinum; кредитна карта № [NUMBER] , строк дії до 02/20, тип MasterCard Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 11/21, тип MasterCard World Black Edition; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 01/23, тип MasterCard Platinum. 26.11.2018 р. в зв`язку із змінами в законодавстві впровадженими нормами закону «Про споживче кредитування» - відповідач підписав паспорт споживчого кредиту. 21.04.2021 року в процесі користування рахунком відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 04/24, тип MasterCard World Black Edition, а також погоджено інші суттєві умови користування рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля. При цьому на момент підписання зазначеної заяви заборгованість відповідача становила 24 791, 37 грн. У позовній заяві зазначається про те, що відповідач користувався кредитним лімітом, частково повертав використану суму кредиту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив своєчасно вносити платежі для погашення заборгованості. Представник позивача посилається на те, що станом на 01.04.2025 року виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 112 902 грн. 58 коп., яка складається з: 82 724 грн. 02 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 30 178 грн. 56коп. заборгованості за простроченими відсотками. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 112 902 грн. 58 коп. за кредитним договором № б/н від 09.03.2010 року та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від року дана 02.05.2025 року цивільна справа розподілена головуючому судді. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.05.2025 року надійшов Відзив на позовну заяву, у якому відповідач повідомив, що має тяжке фінансове становище та немає можливості повністю погасити борг, втім щомісячно вносить посильні платежі. Зазначає, що його поведінка свідчить про добросовісність і намір поступово виконати свої зобов`язання та просить суд не застосовувати штрафні санкції, пеню або додаткові витрати, передбачені договором. 11.07.2025 від представника позивача надійшла Заява про зменшення розміру позовних вимог. У заяві АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути заборгованість у розмірі 99922,58 грн., з яких 69744,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30178,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У судовому засіданні 08.09.2025 року представник позивача підтримав вимоги заяви про зменшення позовних вимог. У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи був повідомленим належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09.03.2010 року було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 01/18. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано наступні картки: кредитна картка № [NUMBER] , строк дії - 01/19, тип MasterCard Platinum; кредитна карта № [NUMBER] , строк дії до 02/20, тип MasterCard Platinum; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 11/21, тип MasterCard World Black Edition; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 01/23, тип MasterCard Platinum. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 36,0% річних. 26.11.2018 р. в зв`язку із змінами в законодавстві впровадженими нормами закону «Про споживче кредитування» - відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 97-98). Підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 21.04.2021р., відповідач [PERSON] погодився на такі умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - до 200 000грн.; тип кредитної карти: «MasterCard World Black Edition», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 36 %; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. У пункті 1.4 кредитного договору сторони погодили, що розмір мінімального обов`язкового платежу становить 7% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочки. У пунктах 1.5 Договору сторони погодили підвищені проценти: 60,0% від суми неповернутого в строк кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, долучений до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту у сукупності з інформацією, погодженою відповідачем у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, свідчать про укладення кредитного договору та погодження [PERSON] саме таких умов нарахування відсотків. Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку за період з 01.02.2017р. по 02.04.2025р, відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції з використанням карток - № 5218572212642594, №5218572220267707, №5218575700419896, №5221191100305472, №5218572221661379 (а.с.25-64). Виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує наявність заборгованості по кредиту та її розмір. Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отримавши кредитні кошти, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносив платежі на погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту станом на 01.04.2025 у розмірі 82 724 грн., 02 коп. Згідно до п. 1.5 договору сторони дійшли згоди, що в разі прострочки платежів, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 % - для картки. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту, заборгованість відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом станом на 01.04.2025 складала 30 178 грн. 56 коп., нарахованих за період з 22.04.2019 по 01.04.2025 (а.с.12-23). Під час провадження справи у суді відповідач здійснив платежі 21.03.2025 у розмірі 50000 грн., 25.03.2025 у розмірі 9239,58 грн.; 02.04.2025 у розмірі 5000 грн.; 04.04.2025 у розмірі 980 грн.; 23.05.2025 р. у розмірі 7000 грн. на погашення заборгованості по кредиту. Зважаючи на такі платежі, 11.07.2025 від представника позивача надійшла Заява про зменшення розміру позовних вимог. У заяві АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути заборгованість у розмірі 99 922,58 грн., яку нарахував станом на 27.06.2025 р.. з яких 69744,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30178,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. До заяви про зменшення позовних вимог додано Розрахунок заборгованості, в якому відображені платежі [PERSON] . Такий розрахунок не було спростовано відповідачем. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу в повному обсязі не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом на загальну суму 99 922 грн. 58 коп., яка складається з: 69 744грн. 02 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 30178 грн. 56коп. заборгованості за простроченими відсотками, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №BOJ69B49R1 від 09/04/2025 року про сплату судового збору у розмірі 2422грн.40коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved