Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки. За життя 28.10.1996 [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно позивачці. Спадкове майно складається з житлового будинку разом з належними до нього господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Вищевказаний житловий будинок згідно з даними по господарської книги рахувався як колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 на час скасування поняття колгоспний двір членами двору були: голова колгоспного двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . Позивачка є єдиною спадкоємицею до майна померлого батька, оскільки мати та брат померли. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим 06.09.2021 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 52,2 кв.м., житловою 28,0 кв.м., допоміжною 24,2 кв.м., сходів «а», сарай «Б», сараю «В», убиральні «Г», воріт №1, огорожі №2. Відповідно до висновку про вартість майна від 30.11.2024, складеного ПП «Оціночна компанія «Апекс», вартість житлового будинку, який складається з двох житлових кімнат площею 28,0 кв.м., коридору 5,8 кв.м., кухні 11,6 кв.м., комори 6,8 кв.м, загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] , становить 219400 грн. Однак Стрийська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] , оформлених відповідно до чинного законодавства. Тому позивачка звернулася до суду. \~ \~ \~ \~Відзив на позовну заяву Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що Грабовецько-Дулібівська сільська рада Стрийського району Львівської області не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та постановлення рішення, яким визати за [PERSON] , [INFO] , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , з наступними характеристиками: житловй будинок «А-1» загальною площею 52,2 кв.м., житловою 28,0 кв.м., допоміжною 24,2 кв.м., сходи «а», сарай «Б», сарай «В», убиральня «Г», ворота №1, огорожа №2, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивачки адвокат Турчин Ю.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені у позові обставини. Представник відповідача Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області у судове засідання не прибув, однак звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву позовні вимоги підтримав, проти задоволення позову не заперечує. Заяви та клопотання учасників справи. 10.01.2025 представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву. 29.01.2025 Стрийською державною нотаріальною конторою Львівської області на виконання вимоги суду надано копію спадкової справи. 04.04.2025 представником позивачки подано на адресу суду додаткові пояснення у справі. 22.05.2025, 05.06.2025 представником позивачки подано на адресу суду клопотання. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою підготовчого засідання від 17.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. З`ясувавши обставини, на які представник позивачки посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.07.2004 Стрийським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Загірне Стрийського району Львівської області. Згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 квітня 1961 батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 20.04.1991 Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області. Дружині після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.04.1991. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №28. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №22. Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СКУ №00048061686 від 20.11.2024, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №13. Згідно копії заповіту, посвідченого Сербан Г.В. секретарем виконкому Довголуцької сільської ради народних депутатів, від 28.10.1996, зареєстровано в реєстрі за № 66, [PERSON] , що мешкав в селі Довголука Стрийського району Львівської області на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповів своїй дочці [PERSON] . Відповідно до довідки №792 від 26.10.2021, виданої виконкомом Грабовецько-Дулібівської сільської ради про те, що станом на 1991 у житловому будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] , чоловік (голова колгоспного двору) помер; [PERSON] дружина померла; [PERSON] син помер; [PERSON] дочка [INFO] . Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 794 від 26.10.2021, відповідно до запису погосподарської книги, що зберігається у виконкомі Грабовецько-Дулібівської сільської ради, домоволодіння [ADDRESS] рахується за колгоспним двором головою якого є гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на 15.04.1991 на час скасування поняття колгоспний двір, членами двору були: голова колгоспного двору [PERSON] помер; дружина [PERSON] померла; [PERSON] помер; [PERSON] , [INFO] . Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим 06.09.2021 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 52,2 кв.м., житловою 28,0 кв.м., допоміжною 24,2 кв.м., сходів «а», сарай «Б», сараю «В», убиральні «Г», воріт №1, огорожі №2. Відповідно до висновку про вартість майна від 30.11.2024, складеного ПП «Оціночна компанія «Апекс», вартість житлового будинку, який складається з двох житлових кімнат площею 28,0 кв.м., коридору 5,8 кв.м., кухні 11,6 кв.м., комори 6,8 кв.м, загальною площею 52,2 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] , становить 219400 грн. Відповідно до земельного паспорта сільського двору від 15.05.1991, зареєстрованого в Довголуцькій сільській раді Стрийського району, головою двору є [PERSON] с.Довголука, присадибна земельна ділянка становить 0,23 га. Відповідно до повідомлення за вих. №1116/02-14 від 19.08.2021 Стрийською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №424/2021, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] , оформлених відповідно до чинного законодавства, свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] не може бути видане. До матеріалів справи долучено копію спадкової справи №424/2021 після смерті [INFO] [PERSON] . Стороною позивача долучено до матеріалів справи: - довідку від 03.04.2025 №238, видану виконавчим комітетом Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області про те, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає з 12.11.1979 у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . За даним господарством обліковується земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд; - інвентаризаційну справу щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; - копію рішення виконавчого комітету Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області «Про внесення змін та затвердження списків власників нерухомого майна сіл Довголука і Воля-Довголуцька Стрийського району», відповідно до якого спірному житловому будину була присвоєна адреса: [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно із ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи , визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державні або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, та згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами представника позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги № 794 від 26.10.2021, згідно запису погосподарської книги, що зберігається у виконкомі Грабовецько-Дулібівської сільської ради, домоволодіння [ADDRESS] рахується за колгоспним двором головою якого є гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на 15.04.1991 на час скасування поняття колгоспний двір, членами двору були: голова колгоспного двору [PERSON] помер; дружина [PERSON] померла; [PERSON] помер; [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого Сербан Г.В. секретарем виконкому Довголуцької сільської ради народних депутатів, від 28.10.1996, зареєстровано в реєстрі за № 66, [PERSON] , що мешкав в селі Довголука Стрийського району Львівської області на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, яке на день смерті буде йому належати, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповів своїй дочці [PERSON] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася [INFO] , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК України 1963 року. Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Позивачка на день смерті проживала із спадкодавцем, фактично вступила у управління та володіння спадковим майном, тому прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 р. У зв`язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно за заповітом, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення та визнання за позивачкою право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , з наступними характеристиками: житловий будинок «А-1» загальною площею 52,2 кв.м, житловою 28,0 кв.м, допоміжною 24,2 кв.м, сходи «а», сарай «Б», сарай «В», убиральня «Г», ворота №1, огорожа №2, в порядку спадкування за заповітом. На підставі статей 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1235, 1261, 1268, 1273, 1297 ЦК України та

Outcome: approved