Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Рішенням Златопільського міськрайонного суду Харківської області, ухваленим 15 липня 2025 року за результатами розгляду цивільної справи № 632/480/25, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. 18 липня 2025 року (зареєстровано канцелярією 21 липня 2025 року) від представника відповідача Шевченко М.В., засобами Електронного суду, до Златопільського міськрайонного суду Харківської області надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі в частині вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу. Ухвалою від 21 липня 2025 року, заяву представника відповідача Шевченко М.В. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом представника [PERSON] , Дергачова Віктора Сергійовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» призначено до розгляду у судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи. 24 липня 2025 року в судове засідання прибули представники позивача та відповідача. В судовому засіданні було оголошено перерву до 25 серпня 2025 року. Представник відповідача Кабанова А.В. наполягала на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] судових витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн. В обґрунтування заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача адвокат Дергачов В.С. зазначив, що: « 1). суд дослідив це питання, в матеріалах справи є ухвала про відмову у вирішенні питання на даному етапі, що на його погляд є вже вирішеним щодо правничої допомоги; 2). передивившись надані документи: договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та детальний розрахунок, хотів би звернути увагу на наступне. Детальний розрахунок та опис робіт надається не стороною, яка надавала послуги, а клієнтом, що у нього викликає сумнів, хто кому надавав послуги. Акт приймання-передачі містить абсолютно дублюючі положення детального опису за підписом Шевченко М.В. , виникає логічне запитання, навіщо участь адвоката у розгляді даної справи. Що стосується акту приймання-передачі, п. 1 вивчення обставин справи на підставі наданих клієнтом документів 4 години. Жодного доказу, що адвокат витратив 4 години не надано. Досвід вивчення судової практики 3 години, чому 3 години адвокатом. Відзив на позовну заяву 7 квітня 2025 року 4 години, його не підписував адвокат. Доказів того, що цей документ складався з адвокатом Кабановою в матеріалах справи не має. Клопотання про відкладення справи складалося не адвокатом, яке відношення адвокат має до цього документа не зазначено. Заява про вступ до справи представника 0,5 години та заява про проведення судових засідань в режимі відеоконференції за підписом адвоката. До документу про залишення позовної заяви без руху, додаткові пояснення у справі підписані громадянином Шевченко. Який доказ підтвердження виконання даного обсягу робіт адвокатом не зазначено. Заява про розподіл судових витрат, заява про ухвалення додаткового рішення також виготовлені за підписом Шевченко М.В . Участь у підготовчих та судових засіданнях наведено погодинну тарифікацію, однак не зрозуміло для чого її зазначати, якщо під час судового засідання адвокатом обрано гонорар, який не залежить від часу. Отже з наведених документів 80 % робіт які нібито надані адвокатом Кабановою виконувалось клієнтом самостійно. Адвокат Дергачов В.С. вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки клієнт і так не погано впорався із захистом власних інтересів підписуючи власним цифровим підписом, подаючи документи через власний електронний кабінет матеріалів по справі. Крім того, остання судова практика Великої палати Верховного суду за грудень 2024 року говорить що до заяви про стягнення правничої допомоги необхідно ставитись як до заяви надання доказів. Вважає, що оплата яка відбулась за ордером як це заведено на підприємстві відповідача є нічим іншим як створенням штучних доказів, оскільки якщо гонорар визначається під час укладення договору, не зрозуміло чому підприємство не сплатило послуги адвоката і не надало докази шляхом участі безпосередньо адвокатом у наданні цих доказів. Отже ці докази були відсутні під час розгляду справи по суті». З урахуванням вищевикладеного та вже сформованої і усталеної практики Великої палати Верховного суду просив в задоволенні даної заяви відмовити у зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю. Будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час судового розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача адвокат Дергачов В.С. у судове засідання, яке призначене на 09 вересня 2025 року не з`явився. Представник відповідача адвокат Кабанова А.В., у судове засідання та просила задовольнити заяву про заяву представника позивача Шевченко М.В. про ухвалення додаткового рішення. За правилами, визначеними ч.ч. 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи представників сторін адвокатів Дергачова В.С. та Кабанової А.В., викладені ними у їх відповідних заявах, суд зазначає наступне. Як вже зазначалося, 15 липня 2025 року за результатами розгляду цивільної справи № 632/480/25, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМ» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. 18 липня 2025 року засобами Електронного суду подано до Златопільського міськрайонного суду Харківської області (зареєстровано канцелярією 21 липня 2025 року) від представника відповідача Шевченко М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі в частині вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу, в якій представник відповідача просив стягнути із позивача [PERSON] судових витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою. Така правова позиція викладена в постанові, ухваленій об`єднаною палатою Верховного Суду 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, 04 квітня 2025 року між адвокатом Кабановою Анною Володимирівною (далі - Адвокат) та ТОВ «Агроком» (далі - Клієнт), укладений Договір про надання правничої допомоги № 04/04-01, яким передбачено наступне: Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту необхідну правничу допомогу по цивільній справі №632/480/25 за позовом [PERSON] до Клієнта про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, під час розгляду даної справи в Первомайському міськрайонному суді Харківської області. Правнича допомога, передбачена Договором, включає: вивчення областвин справи на підставі наданих Клієнтом документів; аналіз судової практики по аналогічних спорах; підготовка процесуальних документів до суду; збирання доказів (за необхідності); надання адвокатських запитів (за необхідності); ознайомлення з матеріалами справи в суді (за необхідності); участь в підготовчих та судових засіданнях (підготовчі та судові засідання, в яких бере участь Адвокат, визанчається Клієнтом) (п.1.1. Договору); за надання правничої допомоги за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі 8000 (вісім тисяч гривень 00 копійок) (п.5.1. Договору); гонорар підлягає сплаті Адвокату в готівковій формі в наступний строк: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п. 5.2 Договору); передача Адвокатом та приймання Клієнтом послуг, наданих за цим Договором, здійснюється за актом приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг підписується Сторонами протягом 3 (трьох) робочих днів після ухвалення судового рішення по справі №632/480/25 по суті спору Первомайським міськрайонним судом Харківської області (п. 7.1. Договору). 18 липня 2025 року подано детальний опис робіт (надання послуг), наданих адвокатом, в якому зазначений детальний опис наданої ТОВ «Агроком» правничої допомоги. Згідно положень частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (стаття 30 зазначеного Закону). Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Також згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Згідно статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно частиною 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 зазначеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial