Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 2600 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн та судові витрати в сумі 9937,92 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.04.2024 о 07:45 год по вул. Б.Хмельницького у м. Долина водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався правил дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] . Перший визнав себе винним у дорожньо-транспортній пригоді. Його цивільно-правова відповідальність була застрахована у НАСК «Оранта» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №216787013, відповідача - в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №215296568, де розмір франшизи вказано 2600 грн. Після страхового випадку було узгоджено суму страхового відшкодування у розмірі 66904,17 грн, з яких 64304,17 грн сплачує ПрАТ «СК «Євроінс Україна, а 2600 грн (франшизу) - відповідач. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила йому 64304,17 грн, однак розмір франшизи [PERSON] не відшкодував. Він декілька раз звертався усно, а 14.05.2024 на адресу відповідача надіслав письмову вимогу щодо виплати франшизи, проте [PERSON] не забрав листа з пошти і лист було повернуто відправнику. Враховуючи те, що франшиза в сумі 2600 гривень не сплачена відповідачем, вона підлягає стягненню з нього на його (позивача) користь. Щодо стягнення моральної шкоди покликається на те, що внаслідок ДТП він був змушений витрачати додатковий час з метою врегулювання питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди. У день ДТП він спізнився на роботу. Затратив багато часу на складення європротоколу, який оформлявся у відділенні страховика, оскільки відповідач не мав усіх необхідних документів. Він очікував експерта, постійно звертався до страховика та вирішував питання про узгодження страхового відшкодування. Після отримання частини страхового відшкодування від страховика відповідача, він продовжив витрачати додатковий час на телефонні дзвінки та поштове відправлення письмової вимоги відповідачу, пошуки адвоката та звернення до суду з метою стягнення суми франшизи, судових витрат і моральної шкоди. Після ДТП змінився і звичний ритм його життя. Внаслідок ДТП суттєво пошкоджено праву сторону його автомобіля та відбулося зміщення корпусу транспортного засобу, через що задню праву пасажирську дверку було складно закрити. Він був вимушений не користуватися цією дверкою автомобіля, оскільки кожне відкриття-закриття дверей зумовлювало нові пошкодження автомобіля та зняття фарби. Деякі частини транспортного засобу були розломані, деформовані та могли відпасти від автомобіля під час руху. Тому, він від 04.04.2024 (дата ДТП) до 23.05.2024 (дата передачі авто у ремонт) максимально обмежував будь-які додаткові поїздки. Він одружений та має дитину, [INFO] . Під час поїздок автомобілем він перевозить дитину в автокріслі. Так як з правої сторони пасажирською дверкою користуватися було неможливо, то автокрісло було встановлено з лівої сторони авто. Для того, щоб сісти поруч з дитиною, його дружина була вимушена перелазити на пасажирське місце через переднє пасажирське сидіння, або ж постійно від`єднувати/приєднувати дитяче автокрісло, що створювало дискомфорт у звичному повсякденному житті сім`ї. З 23.05.2024 до 10.06.2024 автомобіль перебував на ремонті у ФОП [PERSON] . У зв`язку з цим у нього виникли труднощі із добиранням до роботи. В цей час він працював в м. Болехів у Долинському УЕГГ Івано-Франківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», хоча фактично він проживає разом із дружиною та дочкою у с. Копанки Калуського району. Відстань між місцем роботи і місцем його проживання становить 50 км. На власному транспортному засобі він доїжджав до місця роботи за 1 годину. Після передачі автомобіля в ремонт, він був змушений їхати на роботу громадським транспортом та робити три пересадки, оскільки прямого автобусу з с. Копанки до м. Болехів немає, тому час на дорогу почав займати орієнтовно по 2,5 год у обидві сторони. Крім того, він веде активний спосіб життя, є футболістом півзахисником, капітаном футбольної команди «Нафтовик» (м.Долина). Щотижня він мав два обов`язкові тренування на футбольному полі «Нафтовик» у м. Долина, які проводяться у вечірній час. За період з квітня до червня 2024 року він у складі футбольної команди брав участь у семи іграх Чемпіонату Івано-Франківської області з футболу, які проводилися у вихідні дні. У зв`язку з тим, що авто після ДТП перебувало в аварійному стані, він вкрай рідко ним користувався, а потім автомобіль був у ремонті, йому було складно добиратися на тренування у м. Долина, змагання, які проводилось у різних селах і містах, та повертатися звідти додому. Він був залежний від громадського транспорту та не міг самостійно планувати свій день, особливо у вихідні дні, коли кількість рейсів автобусів менша. Таким чином, якщо раніше він міг планувати свій робочий час, тренування, змагання, виконувати сімейні обов`язки та проводити час з сім`єю, то після ДТП не зміг вести звичний спосіб життя, крім того був змушений шукати додатковий час на врегулювання питання щодо страхового відшкодування, стягнення франшизи, звернення до суду. Враховуючи викладене, вважає, що сума в розмірі 20000,00 грн буде достатньою для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Додатково зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача, щоб той добровільно сплатив йому розмір франшизи. Однак останній відмовився. Після цього він змушений був звернутися за допомогою до адвоката, якого відшукав по інтернету. Ніколи не мав справи із судами, тому не володів інформацією, скільки вартують послуги фахівця у галузі права. Оплатив 8000,00 грн за його послуги, які просить стягнути з відповідача. Щодо стягнення з [PERSON] на його користь франшизи вказав, що страхова компанія відшкодувала йому частково матеріальну шкоду. Наявний у матеріалах справи акт виконаних робіт на суму 37000,00 грн свідчить тільки про понесені ним витрати на ремонт автомобіля без урахування вартості запчастин, так як такі він купляв окремо: деякі замовляв, деякі купляв на авторозбірці. Загальна сума понесених витрат перевищила суму, яку йому було відшкодовано страховиком. Проте заявляє до стягнення не фактично понесені витрати на ремонт автомобіля, а виходячи з розрахунку суми страхового відшкодування та оцінки, проведеної страховиком. Моральна шкода в розмірі 20000,00 грн є незначною сумою в порівнянні з тим, скільки незручностей, грошей та часу він потратив через ДТП, винуватцем якого є відповідач. Він щодня із с. Копанки кількома пересадками добирався на роботу у м. Болехів. Також йому інколи після тренувань приходилось ночувати у м. Долина, де він працює ще й тренером. Відсутність власного транспорту призвела до того, що дорога займала значно більше часу, що, у свою чергу, обмежило його можливість приділяти увагу сім`ї та маленькій дитині. Також він не міг нормально здійснювати покупки. Через спізнення на роботу у вихідні дні, коли не було чим їхати, він був позбавлений премії. Тобто він ще дуже лояльно оцінив розмір моральної шкоди, якої він зазнав через дії відповідача. В останнє судове засідання позивач не з`явився, просив розгляд справи завершувати за його відсутності, про що подав відповідну заяву. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки позивачу страхова компанія виплатила поверх 60000 грн, хоча на ремонт було затрчено тільки 37000,00 грн, а відтак він уважає, що всі витрати, завдані внаслідок ДТП, більш ніж достатньо компенсовані. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив у задоволенні позову відмовити. Також зазначив, виклавши свою позицію і письмово у клопотанні від 12.06.2025, що розмір заявленої до стягнення моральної шкоди не відтверджений доказами, які б свідчили про те, що до ДТП позивач вів активний спосіб життя і перестав вести такий після події. Також не надано доказів про наявність чи відсутність у позивача переживань, страждань (довідки від психолога, висновку психологічного дослідження, тощо). Не вказала сторона позивача і критерії, з яких виходила при визначенні розміру моральної шкоди. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то така є надто великою, враховуючи, що справа не належить до складних справ. Крім того позивачем не надано належних і достатніх матеріалів та документів, які б свідчили про понесення адвокатом саме заявлених до стягнення витрат. Так, не зазначено, яку саме усну консультацію було проведено, скільки часу вона тривала і яким саме чином оцінено її вартість. Щодо вартості за підготовку адвокатського запиту, то до матеріалів справи не долучено такого запиту, а, отже, доказів на понесення таких витрат не надано. Оскільки стороною позивача не зазначено, в чому полягає складність справи, не вказано часу, який витрачено на виконання робіт, не перелічено обсяг наданих послуг та з огляду на інші викладені обставини, вважає, що сума витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 8000 грн є завищеною, не відповідає співмірності, а тому її слід суттєво зменшити. При цьому зазначив, що позивач отримав від страхової компанії 64304,17 грн, а витратив на ремон автомобіля 37000,00 грн, тому різниця в сумі 27304,17 грн і буде відшкодуванням франшизи, моральної шкоди та витрат на правничу допомогу. В останнє судове засідання сторона відповідача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, урахувавши клопотання від 12.06.2025. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 21.03.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її по суті в порядку спрощеного позовного перовадження. 12 та 19 травня 2025 року представник відповідача скеровував до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 16 травня 2025 року представниця позивача у системі "Електронний суд" сформувала клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, яке суд задоволив, про що постановив ухвалу від 19.05.2025. 13 червня 2025 року представник відповідача подав клопотання від 12.06.2025 у якому у тому числі вказав про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Цього ж дня адвокат Коць Є.П. не змогла під`єднатись до відеоконференції, тому за клопотанням позивача розгляд справи проводився у відсутності його представниці. 16 червня 2025 року суд за клопотанням позивача витребував страховий поліс, про що постановив відповідну ухвалу. 22 липня 2025 року на адресу суду поступив витребовуваний страховий поліс. 01 вересня 2025 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, урахувавши клопотання від 12.06.2025. Цього ж дня заяву про завершення розгляду справи за його відсутності подав і позивач. З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як слідує з повідомлень про дорожньо-транспорту пригоду та фотосвітлин, 04.04.2024 о 07:45 год по вул. Б.Хмельницького у м. Долина мала місце ДТП за участю водія [PERSON] , який, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , не дотримався правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Golf, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У своїх поясненнях [PERSON] зазначив, що він, рухаючись по вул. Б.Хмельницького, не дотримався дистанції та в`їхав у стоячий спереду автомобіль. Згідно з поясненнями [PERSON] , останній їхав у потоці автомобілів, де спереду нього їхали ще три автомобіля. Перший з них увімкнув поворот праворуч та почав повертати, інші ж автомобілі та він зупинилися. Автомобіль, який їхав позаду, не зупинився і в`їхав в задню частину його транспортного засобу (а.с. 12-13, 14-16, 17-18). При цьому суд звертає увагу на те, що в повідомленнях, з одним із яких ознайомлений [PERSON] , вказано про те, що розмір франшизи складає 2600 грн, яку необхідно виплатити постраждалим особам після того, як випадок буде визнано страховим. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у НАСК "Оранта", що підтверджується полісом ОСЦПВВНТЗ № 216787013, який діяв з 14.09.2023 до 13.09.2024. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 160000,00 грн (а.с. 11). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СК "Євроінс Україна", на що вказує поліс ОСЦПВВНТЗ № 215296568, який діяв з 24.06.2023 до 23.06.2024. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 160000,00 грн. Розмір франшизи згідно вказаного полісу 2600 грн (а.с. 102). 12 квітня 2024 року експерт [PERSON] оглянув автомобіль позивача марки "Volkswagen Golf, д.н.з [NUMBER] , про що склав відповідний протокол технічного огляду із фототаблицею (а.с. 50-51). Як слідує із заяви на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 25.04.2024, [PERSON] та ПрАТ "СК "Євроінс Україна" досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 64304,17 грн, що розрахований таким чином: 66904,17 грн (розмір матерільного збитку) за вирахуванням 2600 грн (франшиза) (а.с. 19). 02 травня 2024 року ПрАТ "СК "Євроінс Україна" підготувало розрахунок суми страхового відшкодування № 180649/1 (а.с. 20), згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить 132310,15 грн, з яких: вартість робіт - 27560,00 грн, вартість матеріалів - 11313,04 грн, вартість складових - 93437,11 грн. Застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,7 та визначено розмір матеріального збитку - 66904,17 грн. З урахуванням франшизи - 2600,00 грн, визначено розмір страхового відшкодування - 64304,17 грн. \~ \~ \~ \~08 травня 2024 року ПрАТ "СК "Євроінс Україна" склало страховий акт про виплату на рахунок [PERSON] 64304,17 грн (а.с. 21). Як зазначив позивач, відповідач не компенсував суму франшизи, хоча він був повідомлений про необхідність її виплати у розмірі 2600 грн як під час подання повідомлення про подію у відділенні ПрАТ "СК "Євроінс Україна", так і шляхом направлення 14.05.2024 на його адресу письмової вимоги (а.с. 25-27). Заперечуючи проти позовних вимог, [PERSON] зазначає, що після ДТП [PERSON] повністю компенсовано завдані збитки, оскільки йому виплачено 64304,17 грн, хоча, як слідує з акта № 1/06 виконаних робіт (наданих послуг) від 10.06.2024 (а.с. 24), він поніс витрати на роботу по ремонту автомобіля тільки на суму 37000,00 грн. Натомість позивач указує, що 37000 грн це тільки витрати, які він поніс за проведені роботи (надані послуги), які здійснював ФОП [PERSON] (а.с. 23), однак у їх ціну не входила вартість самих деталей. Так, згідно з довідкою та актом № 1/06 виконаних робіт (наданих послуг) від 10.06.2024, у період з 23.05.2024 до 10.06.2024 проводився ремонт автомобіля марки "Volkswagen Golf, д.н.з [NUMBER] , який мав пошкодження (розломи, деформації, зміщення) задньої правої сторони і дверки, заднього бамперу, багажного відділення, заднього правого лонжерону, тощо. Надано такі послуги: рихтування заднього правого крила та багажного відсіку, відновлення геометрії автомобіля, рихтування задньої дверки, пайка заднього бампера, заміна підсилювача бампера, кронштейна кріплення бампера, світло-відбиваючого елемента бампера, фарбування заднього бампера, заднього правого крила, дверки багажника, багажного відсіку та антикорозійна обробка. Визначено вартість наданих послуг на суму 37000,00 грн. В даному акті зазначена вартість кожної послуги, однак дані щодо витрачених матеріалів та запчастин, а також їх вартості, відсутні. Також позивач зазначив, що у зв`язку з ДТП він зазнав моральної шкоди. Він був змушений витрачати додатковий час з метою врегулювання питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди: затратити час на складення європротоколу, вирішувати питання зі страховою, а після залишення неврегульованих питань - продовжив витрачати додатковий час на звернення до суду з метою стягнення суми франшизи. Крім того внаслідок ДТП змінився звичний ритм життя. З 04.04.2024 (дата ДТП) до 23.05.2024 (дата передачі авто у ремонт) він був змушений максимально обмежувати будь-які додаткові поїздки, оскільки не міг без дискомфорту перевозити свою дружину та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). Після передачі автомобіля на ремонт у нього виникли труднощі із добиранням до роботи, так як він працює в м. Болехів у Долинському УЕГГ Івано-Франківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (а.с. 28), а проживає з дружиною та дитиною у с. Копанки Калуського району (а.с. 31, 32). На власному транспортному засобі він доїжджав до місця роботи за 1 годину. Після передачі автомобіля в ремонт, змушений був їхати на роботу громадським транспортом та робити три пересадки, тому що прямого рейсу з с. Копанки до м. Болехів немає. Позивач також зазначив, що він є футболістом півзахисником, капітаном футбольної команди "Нафтовик" (м. Долина). Щотижня він мав два обов`язкові тренування на футбольному полі "Нафтовик" у м. Долина, які проводяться у вечірній час. За період з квітня до червня 2024 року він у складі футбольної команди брав участь у семи іграх Чемпіонату Івано-Франківської області з футболу, які проводилися у вихідні дні. Матчі, в яких брав участь, їх дата, час та результат зазначено у персональній картці гравця на вебсайті Української асоціації футболу за покликанням: https://start.uaf.ua/players/28481, роздруківка з якого долучена до справи (а.с. 29). У зв`язку з пошкодженням автомобіля йому було складно добиратися на тренування у м. Долина, змагання, які проводились у різних селах і містах, та повертатися звідти додому. Він був залежний від громадського транспорту та не міг самостійно планувати свій день, особливо у вихідні дні, коли кількість рейсів автобусів менша. Між сторонами виник спір з приводу підставності стягнення франшизи з відповідача на користь позивача, а також доведення/недоведення факту заподіяння моральної шкоди. Оцінка суду та застосовані норми права: вислухавши позивача та сторону відповідача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з таких підстав. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого Згідно із п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Поняття "франшиза" міститься в статті 1 Закону України "Про страхування" (в редакції на час виникнення спірних правовідноси), відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з вимогами ст. 94 Закону України "Про страхування", договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування. У п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Суд установив, що розмір франшизи за полісом відповідача визначений в сумі 2600,00 грн, тобто така була встановлена при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Станом на час розгляду справи [PERSON] не відшкодував [PERSON] суму франшизи, передбачену полісом, що перший підтвердив у судовому засіданні. Заперечення ж відповідача щодо необхідності сплати франшизи зводяться до того, що позивачу виплачено значну суму страхового відшкодування, яка, на його думку, покриває понесені ним витрати на ремонт автомобіля. Проте суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність позивача [PERSON] була застрахована. Подія, яка мала місце за його участі, визнана страховиком випадком, а відтак він має правомірні підстави претендувати на сплату франшизи особою, яка стала винуватцем ДТП. Страхове відшкодування було зменшено на суму франшизи, яка у свою чергу не перевищувала двох відсотків від страхової суми, в межах якої відшкодововано збиток, заподіяний майну [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути франшизу в розмірі 2600,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди проводиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Разом з цим, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи надані стороною докази (виписки, медичні заключення тощо). Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, що узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.12.2020 у справі 752/17832/14-ц. З урахуванням наведеного, а також наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що внаслідок пошкодження з вини відповідача транспортного засобу позивача, останньому безсумнівно була заподіяна моральна шкода, що полягала у додаткових зусиллях щодо організації життя, пов`язаного з відновленням становища, яке існувало до цієї події, додало йому додаткових проблем, порушило його усталений спосіб життя, вплинуло на втрату мобільності та часу проведення зі сім`єю. Тому, з огляду на викладене та зважаючи на поведінку відповідача, завдана шкода повинна бути компенсована позивачу, однак, із урахуванням того, що заявлена до стягнення сума не підтверджена, окрім тверджень про зміну життєвих обставин, жодними фінансовими розрахунками, суд уважає за можливе стягнути її в розмірі 7500,00 грн, що відповідатиме засадам розумності, справедливості та не призведе до безпідставного збагачення, а позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задоволити частково. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат. питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 1938 грн (по 968,96 грн за кожну з позовних вимог з урахуванням коефіцієнта 0,8 ((1211,20 грн*0,8)2), що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 39), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, беручи до уваги зміст позовних вимог, здійснюючи пропорційний розрахунок і розміру заявлених позовних вимог, і розміру задоволених позовних вимог, суд висновує, що з відповідача на користь позивача слід стягнути: 968,96 грн сплаченого судового збору за позовну вимогу про стягнення суми франшизи, 363,36 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди (7500*968,96/20000), що складає загальну суму 1332,32 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8000,00 гривень надав: договір № 27 про надання правничої допомоги від 01.05.2024, який укладений між АБ "Коць та партнери "Де факто" в особі керуючої Коць Є.П., в якому визначено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АБ правничої допомоги та її вартість (а.с. 33); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Коць Є.П. (а.с. 34), ордер на надання правничої допомоги адвокатом Коць Є.П. Гутнику Б.І. (а.с. 35); акт надання послуг № АНП5/03/2025, згідно з яким виконавець виконав, а замовник прийняв такі роботи (послуги) відповідно до договору № 27 від 01.05.2024, рахунка-фактури № 21 від 03.03.2025: юридична консультація з питань страхового відшкодування внаслідок ДТП 04.04.2024 - 1000 грн, підготовка адвокатського запиту в страхову компанію ПрАТ "СК "Євроінс Україна" від 16.05.2024 - 2000,00 грн, підготовка цивільного позову про відшкодування вартості франшизи, моральної шкоди та судових витрат - 5000,00 грн, на загальну суму 8000,00 грн (а.с. 36); рахунок-фактуру № 21 від 03.03.2025 на суму 8000,00 грн (а.с. 49), та платіжну інструкцію, згідно з якою на рахунок АБ "Коць та партнери "Де факто" сплачено 8000 грн за надання юридичних послуг згідно рахунку-фактури № 21 від 03.03.2025 (а.с. 37). Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що в договорі про надання правничої допомоги передбачені всі істотні умови договору, а в акті зафіксовано надані послуги та визначено їх вартість, з чим [PERSON] погодився, що підтвердив своїм підписом, надані послуги оплатив. При цьому суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про те, що позивач не підтвердив належними доказами той факт, що адвокат подавав адвокатський запит у страхову компанію, тому що до позовної заяви додано відповідь, адресовану адвокату Коць Є.П. ПрАТ "СК "Євроінс Україна" за № 535-ЮР від 27.05.2024 на її адвокатський запит від 16.05.2024 (а.с. 22), поданий в рамках надання правничої допомоги на підставі ордера від 01.03.2025 (а.с. 35). Також суд не бере до уваги твердження відповідача і про те, що стороною позивача не доведено, якого саме змісту була надана консультація з питань страхового відшкодування та затрачений на неї час, оскільки, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, учасник справи повинен деталізувати опис робіт (наданих послуг) лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Однак суд ураховує, що сторона відповідача заявила клопотання про зменшення розміру судових витрат та про їх неспівмірність з позовними вимогами. З огляду на категорію спору та складність справи, об`єм виконаної адвокатом роботи, виходячи з необхідності та значимості виконаних дій у справі, їх обгрунтованості, та, враховуючи наявність заперечень зі сторони відповідача щодо стягнення витрат в заявленому розмірі, фінансовий стан учасників справи, суд уважає, що слід зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 5000,00 гривень, що буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. В той же час, оскільки позовні вимоги задоволені частково (на 44,69% (10100 грн (2600 грн+7500 грн)*100%/22600 грн)), беручи до уваги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу також повинен стягуватись пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2234,50 грн (44,69% від 5000,00 грн). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed