Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 09.04.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАКС КРЕДИТ" та Відповідач уклали Кредитний договір№00-9713476 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора 24782, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Відповідачу надано кредит в розмірі 8000 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не повернула в повному обсязі кредитну заборгованість та не виконала в повному обсязі всі свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем в результаті заборгованість становить 25 793.60 грн., що складається з 8800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 993,60 грн. - заборгованість за відсотками. 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу, Позивач зобов`язався передати (сплатити) Первісному кредитору Суму Фінансування, а Первинний кредитор зобов`язався відступити Позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Дата відступлення Прав Вимоги - означає Робочий День, в який Сторони склали і підписали Акт прийому-передачі. Акт прийому-передачі - означає письмовий документ, який складається спільно Первісним кредитором та Позивачем, за формою згідно Додатку №2 до Договору факторингу, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Первісного кредитора до Позивача на умовах Договору факторингу, підтверджує передачу Позивачу Реєстру боржників відповідно до умов Договору факторингу та складається в день підписання Договору факторингу. Таким чином, відповідно до Реєстру Боржників за Договором Факторингу до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого правонаступник банку позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості. 09.04.2024 між ТзОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір Кредитної лінії № 00-9713479 (а. с. 44-48). Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору сума Кредитного ліміту складає 8000 грн. Тип Кредиту Кредитна лінія. Строк дії Кредитної лінії: 360 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 04.04.2025 або достроково (пункт 1.3). Відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 04 квітня 2024 року протягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 15 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки фіксована (пункт 1.5). 1.5.1. Стандартна процента ставка складає 2,47% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 1.48% від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. 1.5.3. У разі здійснення Позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою Періодичною Датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору, до Позичальника, як учасника Програми лояльності,застосовується індивідуальна знижка (Знижена процентна ставка) на Стандартну процентну ставку, яка зазначена у п.1.4.2. даного Договору. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання від Кредитодавця індивідуальної знижки (застосування Зниженої процентної ставки), користування кредитом для Позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.4.1. даного Договору. Пунктом 1.6 Кредитного договору установлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 10,0% від суми кредиту, що складає 800 грн. Відповідно до пункту 1.8 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 111959.28%. Відповідно до пункту 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього Договору становить 50363.17%. Відповідно до пункту 1.9. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 79936 грн. Відповідно до пункту 1.9.1. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього Договору становить 77956 грн. Відповідно до пункту2.2. Кредитного договору цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Графіком платежів що є додатком до Кредитного договору підтверджується, що дата видачі кредиту 09.04.2024, дата повернення кредиту 04.04.2025, кількість днів у розрахунковому періоді 360 днів, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 52849.50 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 8000 грн, проценти за користування кредитом 69156,00 грн, комісія за надання кредиту 800 грн, реальна річна процентна ставка 50363.17%, загальна вартість кредиту 77956грн (а. с. 48). Отже, суд установив, що фактично надана відповідачу сума кредиту становила саме 8000 грн., а не 8800 грн., як це зазначено в позові. Позивач помилково включив до тіла кредиту комісію в сумі 800 грн. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТзОВ «МАКС КРЕДИТ», підтверджується, що клієнт\~ [PERSON] [INFO] , з якою укладено договір від 09.04.2024 № 00-9713476, ідентифікована ТзОВ «МАКС КРЕДИТ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 24782, час відправки ідентифікатора позичальнику 09.04.2024 о 14:06:47, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +380 662182416 (а. с. 56). В подальшому, 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9713476 від 09.04.2024. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Заборгованість за кредитним договором № 00-9713476 від 09.04.2024 складає 29 793.60 грн., що складається :8800 грн. - заборгованість по кредиту; 16 993,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 4000грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить: 25 793,60 грн., що складається : 8800 грн. - заборгованість по кредиту; 16 993,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування\~ кредитом. Будь-які дані щодо виконання [PERSON] , умов договору № 00-9713476 від 09.04.2024 у матеріалах справи відсутні, відповідач таких не подала. Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, у Кредитному договорі містяться конкретні умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач [PERSON] , ознайомилась і які прийняла шляхом підписання відповідного договору. Отже, суд установив, що відповідач була ознайомлена з указаними у вищевказаному договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодилась. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9713476 від 09.04.2024. Оскільки, за умовами Кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 8000 грн. та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за Кредитним договором не надав, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Кредитного договору в частині тіла кредиту у розмірі 8000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимога про стягнення 8800 грн. кредиту, а не 8800 грн. є необґрунтованою. Очевидно, що зазначений ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» розмір кредиту утворився внаслідок додавання до 8000 грн. комісії 800 грн. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вимогу про стягнення комісії не було заявлено, тому вона не підлягає стягненню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідачки відсотки станом на момент продажу кредиту в сумі 16 993 грн. 60 коп. В той же час, суд уповноважений самостійно перевірити розрахунки позивача та зобов`язаний встановити дійсні обставини справи. Суд не погоджується із розрахунком позивача в частині заборгованості за відсотками. Як вбачається із умов договору його строк дії становить із 09.04.2024 по 04.04.2025 року, тобто 360 днів, розрахунок відсотків проведено до 03.07.2024. Умовами договору передбачено стандартну відсоткову ставку 2.47% відсотки щодня, та знижене 1.48% щодня. Отже сума відсотків за період з 09.04.2024 по 03.05.2024 року нараховувалася за зниженою відсотковою ставкою, тобто 118.40 грн., щодня та становить 2960 грн., за вище зазначений період. 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Отже за період із 04.05.2024 по 03.07.2024 року відсотки мають нараховуватися в розмірі 1.5% згідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" тобто у розмірі 120 грн. щодня та сума відсотків за вище зазначений період становить 7320 грн. З урахуванням наведеного стягненню підлягають відсотки в загальній сумі 10 280 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн., то суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19). Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від, відповідно до якої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» доручає, а адвокатське бюро «Тараненко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу щодо захисту прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції судів загальної юрисдикції, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9713476 від 09.04.2024 актом прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість послуг становить 7000 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна вимога про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в сумі 18 280 грн., то суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4960 грн. 92 коп., що є пропорційним до розміру задоволених вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого останнім судового збору (2422,40 грн.), а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1716.76 грн. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: partial