Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 13523-05/2024 від 11.05.2024 року в розмірі 24 090,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 11.05.2024 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 13523-05/2024, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України. Після цього, на виконання умов договору останній були перераховані кошти в розмірі 6 000,00 грн. на платіжну карту. Однак, відповідачка кредитні кошти не повернула у повному обсязі та не виконала інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому станом на час подання позову в неї виникла заборгованість в розмірі 24 090,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 9 990,00 грн. та прострочена заборгованість за неустойкою - 8 100,00 грн. 29 серпня 2024 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-26/24, у відповідності до якого ТзОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТзОВ «Свеа Фінанс» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за договором про надання фінансового кредиту № 13523-05/2024 від 11.05.2024 року. Вищевказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності в порядку передоручення від 06.08.2024 року (а.с. 2) Петренко Н.С. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про проведення розгляду справи без участі представника позивача, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання також не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення їй судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин суд 05.09.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Про те, що між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позикодавець надав відповідачці кредит в сумі 6 000,00 грн. на строк 120 днів, тобто до 07.09.2024 року, свідчать заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту 11.05.2024 року, договір про надання фінансового кредиту № 13523-05/2024 від 11.05.2024 року, додаток № 1 до вказаного договору (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту від 11.05.2024 року (а.с. 9-16). Згідно умов цього договору, ТзОВ «Стар Файненс Груп» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. на власні потреби, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом перерахування цих коштів на вказаний нею картковий рахунок [NUMBER] строком на 120 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору, денна процентна ставка складає 1,5 % та застосовується у межах строку кредитування. Тип процентної ставки за цим договором є фіксованим. Згідно п. 4 паспорту споживчого кредиту, процентна ставка становить 1,5 % в день, що складає 547,5 % річних. Як вбачається з довідки про ідентифікацію, виданої ТзОВ «Стар Файненс Груп» (а.с. 17), 11.05.2024 року [PERSON] на номер телефону [NUMBER] було надіслано одноразовий ідентифікатор W3446. Згідно листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250318182021 від 18.03.2025 року (а.с. 25), ТзОВ «Стар Файненс Груп» повідомлено про те, що ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» перераховано грошові кошти в сумі 6 000,00 грн. в системі iPay.ua на банківську картку № [NUMBER] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 11.05.2024 року відповідачка уклала з первісним кредитором електронний договір про надання фінансового кредиту шляхом підписання його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3446 та отримала від ТзОВ «Стар Файненс Груп» кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн. на свій картковий рахунок. ТзОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Згідно наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитним договором № 13523-05/2024 від 11.05.2024 року (а.с. 22-24), заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 24 090,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 9 990,00 грн. та прострочена заборгованість за неустойкою - 8 100,00 грн. З договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру боржників за вказаним договором та витягу з Реєстру боржників, додатку № 1 до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, платіжної інструкції № 9731 від 30.08.2024 року на суму 3 827 017,94 грн. (а.с. 26-37) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 13523-05/2024 ТзОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТзОВ «Свеа Фінанс». Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Свеа Фінанс» в частині стягнення з відповідачки 8 100,00 грн. неустойки не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка за даним кредитним договором нарахована в період дії на території України воєнного стану, то відповідачка [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Свеа Фінанс». За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з неї на користь ТзОВ «Свеа Фінанс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 13523-05/2024 від 11.05.2024 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками - 9 990,00 грн., всього 15 990,00 грн., відмовивши в стягненні 8 100,00 грн. неустойки. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 66,38 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 1431 від 08.04.2025 року в розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 8), який становитиме 1 609,00 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207, 526, 530, 536, 610, 611, 626, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved