Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) звернулося до суду, через свого представника Кудіну А.В., із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06.02.2020 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 010/64695/82/811633, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 20.11.2024 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-73, у відповідності до умов якого, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників від 22.11.2024 до Договору відступлення прав вимоги № 114/2-73 від 20.11.2024, ТОВ ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28\~687,28 грн заборгованості за основною сумою боргу. У позові представник позивача вказує, що [PERSON] належним чином не виконував умови взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого допустив заборгованість, яку ні первісному кредитору, а ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 24.06.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання\~та адресою зазначеною у позовній заяві. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та відмітки відділення Укрпошти від 27.06.2025 у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, судові документи відповідачу вручені.\~Окрім того, 16.07.2025 та 15.08.2025 відповідачем надано розписки про отримання повістки про виклик до суду на 12:00 15.08.2025 та 14:00 09.09.2025. 16.07.2025 відповідачем подано до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату з метою вирішення спору у позасудовому порядку. 15.08.2025 відповідачем подано до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату з отримання правової допомоги. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Представник позивача у поданій до суду позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відтак суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи\~ у\~ відсутності\~ відповідача\~\~ на\~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів\~ відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 09.09.2025. Ураховуючи те,\~що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 06.02.2020 [PERSON] підписано Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/64695/82/811633 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», а також Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», Тарифна модель «Кредитна картка 100 днів» (а.с. 6-7). Відповідно до основних умов кредитування передбачених п. 2 Паспорту споживчого кредиту Тип кредиту: кредитування поточного рахунку споживача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів; Сума: від 1\~000 до 250\~000 грн; Строк кредитування 48 міс/24 міс для пенсіонерів за віком, з можливістю пролонгації за рішенням кредитодавця; Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом у визначену договором про споживчий кредит дату. Згідно п. 3 Паспорту споживчого кредиту процентна ставка, відсотків річних: 48%. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору.\~ На підтвердження обставин щодо передачі грошових коштів відповідачеві та користування ними до позову Виписку про рух коштів по рахунку за період з 06.02.2020 по 22.11.2024 (а.с. 9-11). З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] за умовами Кредитного договору № 010/64695/82/811633 від 06.02.2020 було встановлено процентну ставку 48 % річних, станом на 22.11.2024 відповідач допустив заборгованість за вказаним кредитом, яка складає 28\~ 687,28 грн. заборгованості за основною сумою боргу (а.с. 12-13). 20.11.2024 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 114/2-73 (а.с. 14-16), у відповідності п. 2.1. якого на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості). На підставі Договору факторингу № 114/2-73 від 20.11.2024 та Реєстру Боржників від 22.11.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 010/64695/82/811633 від 06.02.2020, дата повернення кредиту 26.09.2023, сума договору 10\~500,00 грн, сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту 28\~687,28 грн. (а.с. 17). Частиною першою та третьою\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~ статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша\~статті 1078 ЦК України). Відповідно до\~статті 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договорів факторингу № 114/2-73 від 20.11.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 010/64695/82/811633 від 06.02.2020, оскільки надані позивачем на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договори є дійсними, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляє його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] уклав Кредитний договір № 010/64695/82/811633 шляхом власноручного підписання Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/64695/82/811633 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», Тарифна модель «Кредитна картка 100 днів», відтак було дотримано презумпцію правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення таких договорів, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статтей 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України\~визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в\~ статті 209 ЦПК України. Зі\~статті 213\~ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Суд звертає увагу, що відповідач повідомлявся в установленому порядку про розгляд цивільної справи, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього позивача про стягнення кредитної заборгованості, не заперечив наявної заборгованості, укладення ним відповідного договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості.\~ Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право позивача є порушеним\~ та підлягає судовому захисту в\~ частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 28\~687 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 28 коп., а відтак за відсутності будьяких заперечень з боку відповідача, підлягає до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 115356 від 20.05.2025 в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок (а.с. 1), який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved