Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

30.05.2025 представник АТ «Кредобанк» - Рудницький Ю.І. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь АТ «Кредобанк» (79026, Львівська область, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код ЄДРПОУ: 09807862) заборгованість за кредитним договором ПКК/117287, у розмірі 87124,40 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ПКК/117287. Відповідно до умов Кредитного договору № ПКК/117287 від 15.07.2021 Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі у порядку та строки, передбачені договором. АТ «Кредобанк» належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту, проте відповідач як позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.05.2025 утворилась заборгованість за Кредитним договором у розмірі 87124,40 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47769,81 грн, суми відсотків у розмірі 39354,59 грн, а тому АТ "Кредобанк" просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.05.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою судді від 11.06.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Представник позивача АТ «Кредобанк» - Рудницький Ю.І. в судове засідання не з`явився, однак 27.08.2025, через систему «Електронний суд», подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовну заяву підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та провести судове засідання без участі представника позивача. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 04.09.2025 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позов визнав у повному обсязі та просив його задоволити. Разом з цим, у зв`язку з важким матеріальним становищем, просив суд розстрочити виконання рішення суду на 1 рік. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 14.01.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Заяву - Договір №26203011471480/985/РКО про надання комплексних банківських послуг. 15.07.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ПКК/117287, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] зобов`язався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту ПКК/117287 від 15.07.2021, внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.05.2025 утворилась заборгованість на загальну суму 87124,40 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47769,81 грн, суми заборгованості за відсотками 39354,59 грн (а.с. 74). 27.02.2025 представник АТ "Кредобанк" Н. Мужик надіслав [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань № 27022025-ПВНН-6148, згідно якої АТ «Кредобанк» вимагав від позичальника [PERSON] протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити прострочену заборгованість, однак така вимога залишилась без відповіді боржника (а.с.73). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат у виді судового збору суд виходив з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. необхідно вирішити з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, яка передбачає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Разом з тим, ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачена, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Беручи до уваги заяву відповідача [PERSON] про розстрочення заборгованості, з метою реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення рівними частинами на дванадцять місяців. Приймаючи рішення суду в частині розстрочення суми заборгованості, суд враховує інтереси позивача та відповідача, та вважає, що таке розстрочення призведе до збалансованого захисту прав та інтересів сторін у справі.

Outcome: approved