Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилася дитина: [PERSON] (дата народження [INFO] ), який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач уклала новий шлюб, в якому має іншу дитину, тому їй стало важко утримувати двох дітей. Позивач ніде не працює, підробляє інколи в Інтернет, виконуючи дрібну роботу. Сама не має змоги в повному обсязі забезпечувати дитину сторін усім необхідним. У зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання спільної дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, є молодою, фізично здоровою людиною. Проходить службу у ЗСУ та отримує відповідну заробітну плату. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі частки від всіх видів заробітку до його повноліття. Стислий виклад позицій сторін: У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Від представника надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за їх відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові рекомендовані повідомлення, які містять відмітки про відсутність особи за зареєстрованим місцем проживання, а тому особа відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Окрім цього, відповідач викликався до суду шляхом оголошення через вебсайт суду. Про причини неявки відповідач не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін, ґрунтуючись на наявних у справі матеріалах і доказах, що відповідає положенням ч.3 ст.211, ч.3 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області від 08.05.2025 відкрив спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено,\~що сторони\~у справі\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2020 (справа №348/1179/20). У шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 07.04.2021 позивач уклала інший шлюб із [PERSON] , в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.05.2025 року встановлено, що позивачка [PERSON] разом з чоловіком і дітьми проживають в [ADDRESS] , батько [PERSON] не з`являється і не допомагає. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закон батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі\~статтею 141 Сімейного кодексу України\~(далі СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним ідостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інший законний представник дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності та оцінивши зібрані у справі докази, суд,

Outcome: approved