Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17.06.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті двоюрідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в го. Ступино с. Подлушкіно Московської області Російської Федерації, актовий запис про смерть № 170229500010400004001 від 16.02.2022, складений 95000104 відділом №1 Ступинського управління РАДС Головного управління РАДС Московської області. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала у російській федерації. Позивач вказує, що здійснював догляд за [PERSON] за її життя доки та перебувала в Україні. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером 7125784001:05:005:0371, площею 4,84 га що підтверджується державним актом серії ЧР № 039310 виданого на ім`я [PERSON] , 25.012.2023. [INFO] померла [PERSON] склала заповіт посвідчений у Лебединській сільській раді на ім`я позивача, яким заповіла йому земельний пай, проте про це, не повідомила. [PERSON] дізнався про заповіт лише після смерті останньої у 2025 році, коли родичі померлої передали йому з російської федерації оригінал свідоцтва про смерть. 10.06.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини та за відсутності інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця, є підставою для його поновлення. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.06.2025 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомленим.15.07.2025 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про розгляд справи по суті був належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав. 24.06.2025 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення на підставі наступного. Згідно заповіту від 08.06.2018, посвідченого Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , заповіла земельну ділянку розміром 4,84 га [PERSON] (а.с. 9). 10.06.2025 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Курінного А.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , що підтверджується доданою копією заяви (а.с. 10). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу (вул. Європейська, 1-б, м. Шпола, Черкаської області) Курінного А.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2025, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки ним пропущений встановлений законодавством України шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця. Крім того, в постанові вказано, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 11) [PERSON] померла [INFO] про що, складено актовий запис №170229500010400004001, що підтверджується копією до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.02.2022 виданого 95000104 відділом №1 Ступинського управління РАДС Головного управління РАДС Московської області (а.с. 13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, №81467431 від 10.06.2025 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи відносно [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 12). За даними довідки Лип`янської сільської ради №156 від 23.04.2025 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована, але не проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [INFO] разом з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований, малолітніх, неповнолітніх, утриманців непрацездатних осіб дієздатність яких обмежена у спадкоємця немає (а.с. 14). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №039310 від 28.12.2003 [PERSON] належить право власності на земельну ділянку розміром 4,84 га, що розташована в межах Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15) 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ч. 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживав. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 15.08.2022. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така ж правова позицію викладена і постанові Верховного Суду України справа №6-1320цс17 від 23.08.2017. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 15.08.2022, а позов до суду позивач пред`явив 17.06.2025, інших спадкоємців за заповітом і за законом немає, спадкодавець та спадкоємець проживали в різних країнах, позивач був необізнаним щодо спадщини, передбаченої заповітом щодо нього. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, разом зі спадкодавцем на час смерті не проживав, проте доглядав її за життя до виїзду до іншої держави. В даному випадку на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач просить залишити судові витрати на його рахунку, а тому суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved