Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором А268СТ155101101720 від 15.03.2021 року в загальному розмірі 71782,95 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 41636,01 грн., заборгованості по відсоткам 30146,94 грн., а також судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2021 року [PERSON] будучи клієнтом банку відповідач уклав з Банком кредитний договір № А268СТ155101101720, щодо надання останній кредиту в розмірі 50000,00 грн. строком на 40 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 50.00% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі відповідно до умов договору. У той же час, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим не виконав зобов`язання за договором. У зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідача станом на 20.03.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 71782,95 грн., яка складається з наступного: 41636,01 грн. - заборгованість за кредитом, 30146,94 грн.- заборгованість за відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 розу позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2025 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника АТ «Акцент-Банк», в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 08.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.03.2021 року [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» в якій зазначено, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. 15.03.2021 будучи клієнтом банка [PERSON] було підписано заяву клієнта № А268СТ155101101720 на отримання кредиту у сумі 50000,00 грн. строком на 40 місяців з процентною ставкою 50% та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», чим підтвердила ознайомлення з наступними умовами кредитування в АТ «Акцент-Банк» за програмою кредитування «Швидка готівка»: Сума / ліміт кредиту - 50000 грн; Мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; Спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; Процентна ставка - 50 відсотків річних; Тип процентної ставки Фіксована; Загальні витрати за кредитом 48306,55 грн; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 98306,55 грн; Реальна річна процентна ставка 64,3 відсотків річних. В паспорті споживчого кредиту міститься застереження, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Підписанням Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» Ткаченко Н.В. підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором. Згідно з п. 18, ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Позичальник отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно з МЕМОРIАЛЬНИМ ОРДЕРОМ № TR.17018597.17996.1403 від 15.03.2021 АТ «Акцент-Банк» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, призначення платежу «Видача кредиту згідно договору № A268CT155101101720 від 15/03/2021». Відповідно до Виписки по кредиту № A268CT155101101720 від 15.03.2021, [PERSON] з 15.03.2021 періодично вносила грошові кошти в рахунок повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, проте припинила вносити грошові кошти. Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № A268CT155101101720 від 15/03/2021 року, [PERSON] 20 березня 2025 року має перед АТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі разом 71782,95 грн., яка складається з наступного: 41636,01 грн. - заборгованість за кредитом, 30146,94 грн.- заборгованість за відсотками. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Акцент-банк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням\~системного аналізу\~зазначених вище\~норм та\~матеріалів справи,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що між\~АТ "А-Банк"\~та \~ [PERSON] \~15.03.2021\~року укладено\~кредитний договір\~№A268CT155101101720, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 20.03.2025 року склалась заборгованість в розмірі 71782,95 грн., яка складається з наступного: 41636,01 грн. - заборгованість за кредитом, 30146,94 грн.- заборгованість за відсотками.За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Положеннями ст.89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved