Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом держави російська федерація в особі уряду держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказали, що позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народились сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружжя Королькові спільно з дітьми та батьками проживали за адресою [ADDRESS] . 22.03.2024\~батьки позивача,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~загинули внаслідок\~закритої травми\~грудної клітини,\~що утворилась\~внаслідок нападу\~з метою\~вбивства країною-агресором\~рф з\~використанням крилатої\~ракети X-101. За фактом вбивства [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №22024240000000051 від 22.03.2024. Позивачі переживають надзвичайні душевні страждання, що викликані вбивством батьків [PERSON] та [PERSON] , що призвело до позбавлення звичного ритму життя неможливістю користуватися належним на праві власності майном оскільки його було фізично знищено, у зв`язку з чим просять стягнути держави російська федерація в особі уряду російської федерації на користь позивачів по 250 000 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією російської федерації проти України, що на дату звернення до суду з позовом складає в еквіваленті 5 966 587,11 доларів США кожному. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, відзив на позов не подав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , про що видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , де внесені відомості про батька [PERSON] та мати [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Від шлюбу народились [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтва про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] відповідно. 22.03.2024\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~загинули внаслідок\~закритої травми\~грудної клітини,\~що утворилась\~внаслідок нападу\~з метою\~вбивства країною-агресором\~рф з\~використанням крилатої\~ракети X-101. За фактом вбивства [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за №22024240000000051 від 22.03.2024. Згідно \~витягу із\~ЄРДР №»22024240000000051\~від 22.03.2024\~року зазначено,\~що \~22.03.2024,\~в період\~з 01\~по 07\~годину,\~невстановлені військовослужбовці\~збройних сил\~рф,\~в порушення\~законів та\~звичаїв війни,\~що передбачені\~міжнародними договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~нанесли по\~території Хмельницької\~області ряд\~ударів за\~допомогою крилатих\~і балістичних\~ракет та\~БПЛА,\~зокрема: удар за допомогою 1 крилатої ракети «Х-101» по приватному 1-поверховому житловому будинку в [ADDRESS] , внаслідок чого пошкоджено також 1-й поверх будинку [ADDRESS] та 9-ти поверховий будинок [ADDRESS] . Під уламками 1-поверхового будинку загинули [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителі даного будинку. Позивачі звертаючись до суду і вказаним позовом вказали, що Смерть батьків, що настала миттєво в результаті влучання ракети, стала для позивачів глибокою моральною травмою. Усвідомлення того, що життя їхніх рідних обірвалося миттєво внаслідок воєнного злочину, завданого державою-агресором, залишило глибокий слід у свідомості кожного члена родини. У зв`язку із чим постраждала вся структура родинного життя діти втратили бабусю та дідуся, підтримку та любов яких були для них джерелом тепла і стабільності. Втрачено не лише фізичну власність, а й моральну опору. Позивачі змушені будувати нове життя з нуля, водночас щодня переживаючи біль утрати. Постійні спогади про трагедію, жахливі картини зруйнованого будинку, знання про те, що рідні загинули миттєво, не маючи змоги врятуватись, стають для родини важким моральним тягарем, який неможливо зменшити жодними матеріальними компенсаторами. Усе це свідчить про глибоку, тривалу, системну моральну шкоду, яка істотно вплинула на якість життя, психоемоційний стан, стабільність і добробут родини загалом. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З 2014 року Російська Федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії). Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року). Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії Російської Федерації проти України повномасштабне вторгнення Збройних Сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Право на відшкодування моральної шкоди виникає в особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб. Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 02.05.2025 у [PERSON] розвинувся посттравматичний стресовий розлад, тривожно депресивний розлад. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України позивачі зазнали душевних страждань, були порушені нормальні життєві зв`язки, змушені були докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам неправомірними діями держави російська федерація. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер допущеного державою російська федерація правопорушення, глибину душевних страждань позивачів, позбавлення їх можливості реалізації своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, відшкодування позивачів моральної шкоди слід визначити у розмірі \~25 000 000 грн. кожному. Суд зазначає, що військова агресія та окупація російською федерацією території України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів і норм міжнародного права (статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй). Більше того, така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва російської федерації. Частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України. Відповідно до обставин справи, звернення до українського суду є єдиним ефективним засобом судового захисту порушених прав та законних інтересів позивачів. Наразі відсутні будь-які механізми або інші міждержавні домовленості між Україною та російською федерацією щодо відшкодування збитків фізичним та юридичним особам, завданих внаслідок дій військової агресії російської федерації на території України. За таких обставин, застосування судового імунітету російської федерації (зокрема, ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право») у цій справі не буде узгоджуватися із обов`язком України як держави і суду зокрема забезпечити реалізацію права позивачів на справедливий суд. З огляду на відсутність інших ефективних засобів судового захисту порушеного права позивача, застосування судового імунітету російської федерації буде порушенням самої сутності права на справедливий суд. Також, зважаючи на військову агресію російської федерації, якою порушується державний суверенітет України, застосування судового імунітету російської федерації буде непропорційним до своєї мети. Оскільки внаслідок здійснення збройної агресії проти України російська федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, вчинила акт неповаги до суверенітету та територіальної цілісності іншої держави, то вона не має підстав посилатися на імунітет для уникнення відповідальності за заподіяні збитки позивачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17).

Outcome: partial