Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

24 грудня 2024 року [PERSON] , в інтересах та від імені якого діє адвокат Дудчак Поліна Вікторівна, звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального\~управління\~Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач з 30 серпня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року у справі №654/1882/21. В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розпаду родини, діти залишилися із матір`ю. Рішенням Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року справа № 216/1136/16-ц стягується з [PERSON] на користь матері дітей [PERSON] , аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 25.02.2016 року. Судовим наказом Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2018 року справа № 216/2618/18 стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року справа № 216/1812/19 стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Судовими наказами від 07.06.2018 у справі № 216/2618/18 та від 18.04.2019 у справі № 216/1812/19 з [PERSON] двічі стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Вказані судові рішення, [PERSON] подані на примусове виконання до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на їх виконання були відкритті виконавчі провадження № 52473580, 56877883, 59837369, за якими здійснюється нарахування та стягнення аліментів з [PERSON] . У 2024 році [PERSON] дізнався, що [PERSON] , [INFO] залишила малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] біля будівлі виконкому Криворізької міської ради. В той же день діти були доставлені до КЗ «Центр соціальної-психологічної реабілітації дітей» КМР і наразі переміщенні у Республіку Австрія, де вони перебувають дотепер. При цьому, виконавча служба продовжує нараховувати та стягувати аліменти на користь [PERSON] , хоча діти із нею не проживають з 15 листопада 2021 року і перебувають на державному утриманні. Позивач вважає, що таке нарахування та стягнення заборгованості за аліментами на дітей, які не проживають з [PERSON] суперечить принципам ст. 179, 181 СК України, а відповідно стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - має бути припинено з 15 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 17.01.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. 12.06.2025 року відповідачем подано до суду заяву про долучення доказів та заперечення проти позову, зокрема відповідачка просить відмовити в задоволенні позову та просить долучити до матеріалів справи докази проживання дітей разом з нею. У судовому засіданні позивач та представник позивача прохали задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Під час останнього судового засідання 21.08.2025 року представник позивача надала пояснення, що у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, а саме, - повернення дітей до відповідачки з 18.02.2025. Враховуючи той факт, що докази повернення дітей до матері на момент подачі позову до суду були відсутні, представник позивача просить звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей за період з 15 листопада 2021 року по 18 лютого 2025 року. Відповідач у судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач має заборгованість зі сплати аліментів, про дітей не піклується. Діти проживали та наразі проживають з нею, окрім періоду часу з 15 листопада 2021 року по 18 лютого 2025 року. Заслухавши пояснення, доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] з 30 серпня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Центрально-міського районного суду Кривого рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року (справа №654/1882/21). Рішення набрало законної сили 11.01.2022 року. У даному шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року з позивача на користь відповідача матері дітей, стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 25.02.2016 року. (справа № 216/1136/16-ц). Судовим наказом Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. (справа № 216/2618/18). Судовим наказом Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 26.03.2019 року. (справа № 216/1812/19). Відповідачкою 17 березня 2023 року було зареєстровано шлюб із [PERSON] , в зв`язку із чим змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Позивачем у позові було зазначено, що вказані судові рішення, [PERSON] подані на примусове виконання до Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на їх виконання були відкритті виконавчі провадження № 52473580, 56877883, 59837369 за якими здійснюється нарахування та стягнення аліментів з [PERSON] по сьогоднішній день. Як вбачається із долученого до матеріалів справи позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 59837369, станом на 19.11.2024 заборгованість зі сплати аліментів боржника [PERSON] становить 330\~835,59 грн. Інших розрахунків суду не надано та матеріали справи не містять. Зі змісту позову вбачається, що у 2024 році [PERSON] дізнався, що [PERSON] , [INFO] залишила малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біля будівлі виконкому Криворізької міської ради. В той же день діти були доставлені до КЗ «Центр соціальної-психологічної реабілітації дітей» КМР і наразі переміщенні у Республіку Австрія. Так, згідно копії відповіді Інгулецької районної у місті ради від 26.11.2024 року на заяву позивача від 21.11.2024, останньому було повідомлено, що з 15.11.2021 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, які були доставлені до закладу відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. З 22.03.2022 року малолітні діти разом з іншими вихованцями комунального закладу евакуйовані (переміщені) до Республіки Австрія, м. Інсбрук, де й перебувають. В ході розгляду справи судом було встановлено, що за заявою відповідачки, виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради 18.12.2024 року було винесено Рішення № 459, яким погоджено передачу їй (матері дітей) малолітніх дітей, у тому числі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з КЗ «Центр соціальної-психологічної реабілітації дітей» КМР, Республіка Австрія, Федеральна земля Тіроль 6020, м. Інсбрук, SOS Kinderdorf,Herman Gmainer Strasse 51, для виховання та спільного проживання за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищезазначеного рішення, Адміністрацією Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради було передано малолітніх дітей матері [PERSON] (відповідач у справі), про що 18.02.2025 року складено Акти про передачу дитини на виховання матері. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст.179 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, та лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття\~\~\~\~\~\~\~\~ Положеннями частин другої та третьої статті\~181 Сімейного кодексу України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.17\~постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із\~ст. 273\~Сімейного кодексу\~України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до\~статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування\~ст. 197 СК України\~викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №477/1165/20, від 03.02.2021 у справі №125/2525/18, від 26.12.2019 у справі №219/6287/17, від 26.09.2019 у справі №760/32225/18, від 27.02.2019 у справі №307/1186/17. Основний правовий висновок, який міститься в таких постановах, зводиться до того, що лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу\~статей 267-271\~Сімейного кодексу\~України\~вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Як встановлено судом, станом на час звернення позивача до суду (24.12.2024 року) малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходилися з 22.03.2022 року в Республіці Австрія, м. Інсбрук, як такі, що 15.11.2021 року були доставлені до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. В той же час, на день розгляду справи малолітні діти на підставі Рішення Інгулецької районної у місті ради від 18.12.2024 року № 459 Адміністрацією Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради були передані матері [PERSON] , про що 18.02.2025 року складено Акти про передачу дитини на виховання матері, стосовно кожного із дітей. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вважав, що факт зміни місця проживання дітей, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дітей з боку позивача на користь відповідача, а нарахування аліментів за період, коли діти не проживають з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, у зв`язку з чим просив суд звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання їхніх спільних малолітніх дітей. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. \~\~Відповідно до\~Сімейного кодексу України\~аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 15.11.2021 року по 18.02.2025 року не проживали з жодним із батьків. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, а також приймаючи до уваги те, що позивачем переконливих доказів, що мають істотне значення і можуть бути підставою для припинення стягнення з нього аліментів чи звільнення позивача від сплати аліментів на час перебування дітей не з матір`ю, як отримувачем аліментів, не надано. Доказів того, що малолітні діти перебували чи перебувають на повному утриманні позивача [PERSON] в будь-який час після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів, суду не представлено та в судовому засіданні не встановлено. Також, доказів нецільового використання аліментів відповідачкою, позивачем суду не надано. Крім того, суд враховує, що позивач має велику заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей, які не спалчував, зокрема, з 15.11.2021 року по 18.02.2025 року - у період не проживання дітей з жодним із батьків. Таким чином, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, на думку суду, не є істотними та достатніми для припинення стягнення з нього чи звільнення його\~\~від сплати аліментів за рішенням суду. Тому, вимоги позову є необгрунтованими, які не підлягають задоволенню. За змістом\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Оскільки в позові відмовлено, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed