Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925 в розмірі 16 919,90 грн та судові витрати, що складаються із витрат на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] укладено кредитний договір № 780386925. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого сторони продовжували до 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 право грошової вимоги за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 15 657,21 грн, перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до Реєстру прав вимоги № 91. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії договору продовжено сторонами до 30 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору факторингу від 05 серпня 2020 року № 05/0820-01 право грошової вимоги за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 16 919,90 грн, перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі реєстру прав вимоги від 30 травня 2023 року № 9. 07 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 0711/24/Е, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , у розмірі 16 919,90 грн, перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925 у розмірі 16 919,90 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 6 752,12 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 167,78 грн. На підставі вказаного просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925у розмірі 16 919,90 грн. Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від 11 березня 2020 року № 780386925 здійснювалися первісним кредитором до дати отримання ТОВ «ФК «Ейс» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва за підсудністю. В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення -«адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Також 04 серпня 2025 року на офіційному веб-сайті Судової влади України розміщено оголошення про розгляд Дніпровським районним судом міста Києва цивільної справи № 754/17205/24 за позовом ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідачеві роз`яснено процесуальні права та встановлено процесуальні строки. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial