Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості у загальному розмірі 37 032,18 грн.; судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами. Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER] , повинна регулярно, у встановлені законом строки, оплачувати вартість наданих їй підприємством послуг водопостачання і водовідведення, але свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 37 032 грн. 18 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2016 по 30.04.2025 у розмірі 18 393 грн. 34 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2015 по 30 квітня 2025 у розмірі 15 093 грн. 23 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 1586 грн. 62 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 1031 грн. 05 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 927 грн. 94 коп. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору 2422,40 грн. та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення рішення у заочному порядку та надала заяву про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 50 грн. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими конвертами з відміткою про відсутність адресату за вказаною адресою, зазначеною в позовній заяві. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER] . За вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правилами ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Не зважаючи на відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг між сторонами, відповідач зобов`язана була оплачувати спожиті послуги, позаяк вона фактично ними користувалася. Зазначена правова позиція знайшла своє підтвердження у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, в якій зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічні висновки викладені і у Постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020: Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилась від послуг, які надавало їй КП «Харківводоканал», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , за відповідачем існує заборгованість у розмірі 37 032 грн. 18 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2016 по 30.04.2025 у розмірі 18 393 грн. 34 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2015 по 30 квітня 2025 у розмірі 15 093 грн. 23 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 1586 грн. 62 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 1031 грн. 05 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 по 30.04.2025 у сумі 927 грн. 94 коп. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка міститься в матеріалах справи, відповідач зареєстрована за адресою, за якою надаються послуги позивачем. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що вона не користувалась наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Питання про застосування строків позовної давності перед судом не ставилося. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати пов`язані з надсиланням відповідачу копій поданих до суду документів. На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанції АТ «Укрпошта» на суму 50 грн. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, на відповідача. Оскільки позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволені витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 50 грн., стягуються з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved