Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Кудіну Анастасію Вячеславівну звернувся позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтовується тим, що 27.07.2024 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30464-07/2024, який підписано електронним підписом позичальника. Згодом 19.11.2024 між клієнтом ТОВ «Аванс Кредит» та фактором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 191124/2, за яким позивач набув права вимоги до відповідача. Позивач стверджує, що всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок клієнта ні на рахунок фактора. За наведеного вище позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 30464-07/2024 в розмірі 32\~400.00 грн., з яких: 10\~000.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17\~400.00 грн сума заборгованості за процентами та 5000.00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано учасникам справи. Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Однак, будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. 27.08.2025 до суду повернуто відправлення адресоване відповідачу (конверт) з довідкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». З наданих позивачем доказів, судом встановлено наступне. 27.07.2024 між Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Аванс Кредит» (ЄДРПОУ 43619089) та клієнтом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 30464-07/2024. За договором товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10\~000.00 грн на умовах строковості, зворотності, платності а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування в порядку та на умовах визначених цим договором. Тож, строк надання кредиту 120 днів з 27.07.2024, дата погашення 23.11.2024; денна процентна ставка становить 1.5 відсотки; кредит надається у безготівковій формі з використанням платіжної картки 5168-74хх-хххх-9660; повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється згідно із графіком платежів. Додано додатки до зазначеного договору: графік платежів та паспорт споживчого кредиту, з якого встановлено, що загальні витрати за кредитом становлять 18\~000.00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 28\~000.00 грн. Факт перерахування кредитних коштів від товариства до клієнта підтверджено довідкою генерального директора ТОВ «УПР» сервісу онлайн платежів Ipay.ua. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 30464-07/2024 від 27.07.2024 вбачається, що клієнт [PERSON] станом на 19.11.2024 має заборгованість у сумі 32\~400.00 грн та включає в себе: тіло кредиту 10\~000.00 грн; відсотки 2400.00 грн; прострочені відсотки 15\~000.00 грн; штрафи 5000.00 грн. 19.11.2024 між фактором Товариством з Обмеженою Відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) та клієнтом Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Аванс кредит» (ЄДРПОУ 43619089) укладено договір факторингу № 191124/2. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Наявні додатки до зазначеного вище договору. У реєстрі боржників зазначено [PERSON] із загальною сумою заборгованості 32\~400.00 грн., яка включає в себе суми тіла кредиту, заборгованості за процентами та заборгованості за штрафними санкціями. Додано правовстановлюючі документи ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс Кредит». Тож, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд зауважує\~на тому,\~що доказів\~належного виконання\~зобов`язань\~по сплаті\~кредиту відповідачем\~до суду\~не надано. Разом із тим судом встановлено факт порушення позичальником свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором, через що утворилась заборгованість. Окрім того, судом встановлено, що відбувся перехід права вимоги до боржника від первісного кредитора до нового кредитора тобто позивача. Однак, суд не погоджується із зазначеною позивачем сумою заборгованості що підлягає стягненню з відповідача через наступне. 17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, в якому в підпункті 11, пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», зазначено, що розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту: «6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». З розрахунку заборгованості встановлено що клієнту [PERSON] нараховано штрафи у сумі 5000.00 грн. Разом із тим, як на момент нарахування штрафу, так і на дату розгляду справи в Україні діє воєнний стан. Враховуючи вищевказані положення Закону, підстави для стягнення з відповідача штрафу у сумі 5000.00 грн - відсутні. Отже, позов у частині стягнення з відповідача суми заборгованості за штрафними санкціями задоволенню не підлягає, тож є таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 27\~400.00 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. Так позивачем додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 114801 від 20.05.2025 про оплату ним судового збору за подання даного позову до суду у сумі 3\~028.00 грн. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial