Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього в порядку ст. 1264 ЦК України (не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини). Зокрема, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) разом із спадкодавцем, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менше як 5 (п`ять) років, а саме, з 14.11.2007 по день його смерті. Заявник, в обґрунтування своїх вимог, зазначає, що він є співвласником будинку [ADDRESS] . Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.08.2002 №2824, посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В., [PERSON] належить частка у розмірі 1/3. Частка у розмірі 2/3 належала його матері [PERSON] . У вказаному будинку він проживав разом зі своєю матір`ю, яка в подальшому, а саме - 14.11.2007, уклала шлюб з [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилається на те, що фактично, з 2007 року він мав спільний побут та проживав однією родиною з своєю матір`ю та її чоловіком [PERSON] , вів спільне домогосподарство, мав взаємні права та обов`язки по утриманню будинку, займався благоустроєм домоволодіння, разом придбавав побутові речі для домашнього господарства для спільного користування, ніс витрати на утримання житла, його ремонт, надавав взаємну допомогу, спільно використовував нерухоме майно, мав спільний сімейний бюджет для підтримання належного рівня життя. Так, [INFO] померла матір заявника, [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме частку у розмірі 2/3 у будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, [PERSON] (надалі спадкодавець), який являвся вітчимом [PERSON] (надалі заявник) помер [INFO] у віці 70 років. Так, у власності спадкодавця перебувала 1/3 частка будинку (яку би мав успадкувати померлий [PERSON] за життя після смерті своєї дружини [PERSON] ). Після смерті матері 1/3 частки будинку успадкована заявником. Відтак на дату звернення до суду заявник є власником 2/3 у будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця заявник звернувся до державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Ворони Г.В. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, як вбачається із відповіді нотаріуса, оформити право на спадщину заявнику неможливо, оскільки спадкування здійснюється в порядку черговості та неможливо встановити факт родинних відносин заявника з померлим спадкодавцем. Заявник не є родичем спадкодавця, однак він постійно проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Його право на спадкування виникає як у спадкоємця четвертої черги. Інших спадкоємців немає. Для таких цілей заявнику є необхідним встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 03 березня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Вовчанська міська військова адміністрація, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області завідувач Ворона Галина Володимирівна про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем на момент смерті останнього, призначено підготовче засідання та витребувано від державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори спадкову справу. 09.04.2025 від державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Ворони Галини Володимирівни, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та повідомлення про відсутність заведеної спадкової справи. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 06 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. Представник заінтересованої особи - \~Вовчанська міська військова адміністрація, [PERSON] , до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного Законодавства України. Заінтересована особа- державний нотаріус Вовчанської державної нотаріальної контори Ворона Галина Володимирівна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності В судовому засіданні задоволено клопотання заявника та допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , для надання показань щодо фактичного місця проживання [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні було допитано в якості свідка сусідку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - [PERSON] , яка пояснила, що добре знає сім`ю [PERSON] , а також їй відомо, що [PERSON] постійно проживав у будинку разом зі своєю матір`ю та вітчимом. Вони вели спільне господарство, і так тривало з 2007 років і до часу смерті [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні було допитано в якості свідка сусідку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - [PERSON] , яка зазначила, що добре знає сім`ю [PERSON] , а також їй відомо, що [PERSON] постійно проживав у будинку разом зі своєю матір`ю та вітчимом. Зокрема, з 2007 року і до часу смерті [PERSON] та [PERSON] вони разом проживали, вели сімейний бюджет, проводили час разом, дбали про будинок. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] та пасинком [PERSON] . Так, відповідно до довідки Комунального підприємства Вовчанського БТІ від 30.08.2024 [PERSON] , заявник, є співвласником будинку [ADDRESS] . Зокрема, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.08.2002 №2824, посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В., [PERSON] належить частка у розмірі 1/3. Частка у розмірі 2/3 за життя належала його матері [PERSON] . Підставою виникнення права власності є: - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.08.2002 №2824, посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В.; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.11.1982 №2125, посвідченого державним нотаріусом Першої державної контори Коваль Л.Д. - в.о. державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори. В подальшому, 14.11.2007 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , з яким проживала за цією ж адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла матір заявника, [PERSON] . [INFO] у віці 70 років помер вітчим заявника [PERSON] . Спільне проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією Будинкової книги, розпочатої в жовтні 1957 року з відповідними відмітками про прописку. Так, адресою місця проживання [PERSON] та [PERSON] з 16.04.2009 по дату смерті останнього (знято з реєстрації 17.11.2021) є [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини за померлою заявник, який проживав разом з матір`ю та вітчимом ( [ADDRESS] ) звернувся до державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Ворони Г. В. Разом з тим, листом державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Ворони Г. В. відмовлено у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 будинку, оскільки право на спадкування за законом мають особи (родичі) спадкодавця, які заявили право на спадщину, родинні відносини яких мають підтверджуватися відповідними документами за ступенем спорідненості, а в разі неможливості подання таких документів факт родинних відносин встановлюються у судовому порядку. Встановлення фактів, що мають юридичне значення для оформлення та/або визнання права на спадщину необхідно вирішувати в судовому порядку. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст.294 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст.16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Положеннями абзацу 1 ч. 2 ст.3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17. Згідно п. 4.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років, про встановлення факту родинних відносин та інше. Згідно зі статями 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку будинку за адресою: [ADDRESS] , яку б він мав успадкувати після смерті своєї дружини. Останній заповіту не складав, тому після його смерті спадкування здійснюється за законом. Матеріалами справи підтверджуються доводи заявника про те, що він разом із своїм вітчимом [PERSON] проживав однією сім`єю понад п`ять років в будинку [ADDRESS] , до часу відкриття спадщини, тобто, до смерті [PERSON] , вів з ним спільне господарство та побут. Виходячи з цього, враховуючи те, що встановлення цього факту дає заявнику можливість реалізувати своє право для спадкування, він належить до спадкоємців четвертої черги за законом, оскільки інших спадкоємців за законом немає, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити та встановити факт, що [PERSON] проживав з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті останнього. На підставі викладеного та

Outcome: approved