Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , покликаючись на те, що 6 червня 2025 року о 16год. 07хв. відповідач у [ADDRESS] , залишив на дорозі гужовий транспорт (віз із тваринами) без нагляду, внаслідок чого тварини (пара коней) розпочали самовільний рух та у м. Новий Калинів пл. Авіації біля будинку №23 здійснили наїзд на припаркований автомобіль марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та завдано матеріальних збитків. Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області по справі №452/2007/25 встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. [PERSON] у день скоєння ДТП відмовився добровільно відшкодовувати позивачу витрати на ремонт автомобіля або самостійно його ремонтувати за власні кошти. Після того, як наведена постанова суду набула законної сили, позивач ще раз намагався поспілкуватися з відповідачем і пояснити йому, що у разі замовлення ним незалежної експертизи, сума витрат на ремонт автомобіля для відповідача збільшиться на вартість відповідної експертизи. Під час спілкування позивач стикнувся з образами та погрозами на свою адресу зі сторони родичів відповідача. У період із 06.06.2025 року по день подання позовної заяви (09.07.2025 року) відповідач навіть не вибачився за скоєне ДТП та нанесені збитки. Таким чином позивач був змушений замовити послугу незалежної експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту його автомобіля. Про дату проведення незалежної експертизи відповідач був повідомлений засобами поштового зв`язку, однак у визначений в повідомленні час (12:00 05.07.2025 року) він на місце проведення незалежної експертизи не з`явився. Згідно висновку про оцінку майна №ФД-0529 від 06.07.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 24899,4грн. Одночасно до суми відшкодування позивач додає витрати на експертні послуги, які склали 4700грн. Сума загального відшкодування збитків складає: 24899,4+4700=29599,4грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки - пари коней запряжених у віз, які знаходились без нагляду, повинен відшкодувати йому витрати для відновлення первинного стану свого автомобіля, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати кошти для його ремонту, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині. Раніше він дуже часто на вихідних із сім`єю виїжджав в село до батьків дружини, після ДТП змога на такі поїздки зникла. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачу та його дітям довелося пересісти на громадський транспорт для відвідування тренувань з волейболу та баскетболу в місті Самборі, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелось відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило додаткові життєві проблеми. Розмір його душевних страждань і страждань його сім`ї оцінює у 10000гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд присудити стягнути з відповідача на його користь 24899 гривень 40 копійок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень відшкодування моральної шкоди, а також вартість проведених експертних досліджень у сумі 4700 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з викладених підстав у зверненні до місцевого суду. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду повторно не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту ст.\~12,\~81 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 6 червня 2025 року о 16 год. 07 хв. [PERSON] у [ADDRESS] , залишив на дорозі гужовий транспорт (віз з тваринами) без нагляду, внаслідок чого тварини (пара коней) розпочали самовільний рух та у м. Новий Калинів, пл. Авіації біля будинку №23 здійснили наїзд на припарковані автомобілі, а саме: автомобіль марки «Land Rover», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіль марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальних збитків, чим порушив п.п. 7.7 в Правил дорожнього руху України. Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2025 року [PERSON] було визнано винуватим у наведеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Із тексту постанови відомо, що [PERSON] під час розгляду справи повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, ствердивши всі обставини вчиненого правопорушення. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідачем у добровільному порядку шкоду позивачу не відшкодовано. Згідно висновку про оцінку майна №ФД-0529 від 06.07.2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 24899,4грн. Про дату проведення незалежної експертизи відповідач був повідомлений засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у визначений в повідомленні час (12:00год. 05.07.2025 року) він на місце проведення незалежної експертизи не з`явився, про що зазначено у матеріалах експертизи. Із договору №25/07/3 про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 03.07.2025р. відомо, що вартість послуг виконавця по проведенню експертної оцінки складає 4700грн. Факт сплати вказаної суми позивачем підтверджується доданою до позову платіжною інструкцією. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ст. ст. 1187, 1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, сума загального відшкодування збитків, завданих позивачу, складає: 24899,4+4700=29599,4грн. Окрім стягнення матеріальної шкоди та вартості проведених експертних досліджень, позивач просить стягнути з відповідача у його користь 10000 гривень моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як слідує із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995р. №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до вимог п. 5 та п. 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується із твердженням сторони позивача, що діями відповідача позивачеві [PERSON] заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок ушкодження його транспортного засобу, позивач зазнав душевних страждань, спричинених порушенням звичайного способу життя, пошуком коштів на ремонт транспорту. Разом з тим визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності вищевказані негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг його страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди присудити стягнути з відповідача в його користь 4000 гривень. Ураховуючи раніше наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення позивача, подані ним суду матеріали. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Під час провадження в справі [PERSON] як відповідачем у цивільному спорі не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування неналежності, недопустимості наявних у цивільній справі документів; не зазначено доказів, які б спростовували кожну обставину, наведену в зверненні до суду [PERSON] із доказами, на які він покликався; не доведено, що шкоду завдано не з його вини; не спростовано причинно-наслідкового зв`язку між його діянням та результатом, що настав. Тому, враховуючи все у сукупності суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та присудити стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] 24899,4грн матеріальної шкоди, 4700грн., що складають вартість проведених експертних досліджень, та 4000грн. моральної шкоди; судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial