Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Заявник подав заяву про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним посилаючись на\~те,\~що останній хворіє\~на помірну\~розумову відсталість\~з вираженою\~соціальною дезадаптацією\~та розладами\~психіки та\~поведінки. Крім того, просить призначити його опікуном над [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Ухвалою Новоселицького районного суду було призначено судово-психіатричну експертизу по справі та зупинено провадження на час проведення експертизи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає що заява підлягає частковому задоволенню. Судом відповідно\~до висновку\~судово-психіатричної\~експертизи №\~907\~від 13.06.2025\~року встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного афективного розладу змішаного судинного генезу з когнітивно-мнестичним зниженням, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому [PERSON] підлягає визнанню недієздатним. В частині призначення опікуном [PERSON] . [PERSON] слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За змістом пункту 1.1, 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за номером 387/3680, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною. За частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження№ 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21). За змістом статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за номером 387/3680, опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно із вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 638/4/19 провадження №61-18132св19 зазначив, що права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом. Однак аналіз частини 4 статті 294 ЦПК України дає змогу зробити висновок, що поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежено за змістом. Заінтересованими є лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. У поданні відсутні посилання на наявність інших осіб з числа близьких родичів та [PERSON] , які можуть виконувати обов`язки опікуна, та причини надання переваги у призначенні опікуном саме [PERSON] . Таким чином, суд вважає неможливим призначити опікуном [PERSON] над [PERSON] , оскільки висновок органу опіки та піклування не відповідає вимогам нормативних актів та жодним чином не є мотивованим, зокрема в ньому також відсутні посилання на перевірку особистих приязних взаємин між майбутнім опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Оскільки недієздатна особа не може бути залишена без опікунства, а тому на підставі ст.65 ЦК України суд вважає за необхідне покласти обов`язки опікуна на орган опіки та піклування Ванчиківецької сільської ради до обрання [PERSON] нового опікуна. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України у рішенні суду слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років по такій категорії справ. Суд, на підставі ст.ст.39, 60 ЦК України, ст.293 ЦПК України,

Outcome: partial