Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

В січні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник [PERSON] , адвокат Сіржант Ю. В. з позовом до АТ «Одесагаз» про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 09.06.2021 р. є співвласником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . вказаний будинок попередніми власниками було підключено до мереж газопостачання АТ «Одесагаз», встановлено лічильник газу. Після придбання будинку, позивач звернувся до відповідача з заявою-приєднанням до умов договору розподілу природнього газу для побутового споживача, в якій було зазначено про наявність встановленого за попереднього власника обладнання, в т.ч. газового лічильника. 05 вересня 2022 року представниками відповідача після візуального огляду лічильника, було складено акт про порушення № 02946, повідомлено позивача про порушення заводського тавра лічильника. 29 листопада 2022 року на підставі вказаного акту Комісією АТ «Одесагаз» було прийнято рішення № 2512аб, яким констатовано наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вирішено зняти лічильник. В подальшому 01.12.2022 року працівниками відповідача було складено протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу, 05.12.2022 року працівниками відповідача було складено Акт № 192 експертизи ЗВт та пломб, яким встановлено порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ, відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам заводу-виробника, на аверсі пломби наявні подряпини. В подальшому 08 грудня 2022 року працівниками відокремленого підрозділу ПП «Науково-виробничий центр оцінки відповідності «Юг» було видано довідку про непридатність ЗВТ № 019423 з підстав невідповідності відлікового механізму газового лічильника вимогам ЕД. 27 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій не погодився із висновками, викладеними в зазначеній довідці, просив залучити до участі в експертизі представника заводу-виробника лічильника, а також фахівця в галузі права, проте відповіді не отримав. 27 грудня 2022 року на адресу позивача було спрямовано супровідний лист з актом-розрахунком № 02946, копією рішення комісії № 2512/1 від 27.12.2022 року, рахунком на оплату необлікованого об`єму газу на суму 11\~412 грн. 16 коп. Позивач зазначає, що лічильник було встановлено до моменту придбання ним будинку, неправомірних дій ним не вчинялось, в роботу лічильника з його боку втручання не було. Враховуючи викладене, позивач просить суд: -визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо складання документів, а саме Акту про порушення № 02946 від 05.09.2022 року, Рішення № 2512аб від 29.11.2022 року, Акту № 192 експертизи ЗВТ та пломб від 05.12.2022 року, Рішення комісії № 2512/1 від 27.12.2022 року, Акту - розрахунку № 02946 від 27.12.2022 року на суму 11412,16 грн, -визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо проведення донарахування відповідно до рахунку на оплату № 16283 від 05.12.2022 року [PERSON] по особистому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на суму 2311,16 гривень за експертизу та позачергову повірку газового лічильника; -скасувати виготовлений відповідачем АТ «Одесагаз» рахунок на оплату № 16283 від 05.12.2022 року [PERSON] по особистому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на суму 2311,16 гривень за експертизу та позачергову повірку газового лічильника; -скасувати виготовлений відповідачем АТ «Одесагаз» Акт - розрахунок № 02946 від 27.12.2022 року на суму 11412,16 грн на імя [PERSON] по особистому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на законність дій працівників відповідача та наявність правових підстав для нарахування позивачу плати за обсяг необлікованого газу, посилаючись на те, що порушення пломби лічильника газу є достатньою самостійною підставою вважати, що у роботу ЗВТ було здійснено несанкціоноване втручання, яке може бути як постійним, так і тимчасовим (наприклад розбирання облікового механізму), після усунення яких жодних слідів не залишається. Відповідач посилається на те, що відсутність (підробка) на пломбі тавра заводу-виробника є підставою для визнання такого лічильника непридатним для подальшого використання та нарахування абоненту вартості необлікованого газу згідно п. 11 гл. 5 р. ХІ Кодексу газорозподільчих систем, посилався на невірно обраний позивачем спосіб захисту його прав в частині вимог про визнання неправомірними дій щодо складання акту про порушення № 02946 від 05.12.2022 року, акту № 192 експертизи ЗВТ та пломб від 05.12.2022 р. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2023 року по справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23 липня 2024 року поновлено провадження у справі у зв`язку із отриманням судом повідомлення про неможливість виконання експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року по справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, зупинено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2024 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2024 року вирішено питання про виправлення описки в ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року в частині визначення виду експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2024 року направлено справу для проведення експертизи згідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року, зупинено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2024 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2024 року надано експерту дозвіл на застосування руйнівних методів дослідження, зупинено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2025 року вирішено питання про авансування стороною позивача судових витрат, пов`язаних із оплатою вартості судової трасологічної експертизи, призначеної ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 березня 2025 року справу направлено до експертної установи для проведення судової трасологічної експертизи згідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2024 року, провадження у справі зупинено. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2025 року вирішено питання оплати вартості експертизи за рахунок коштів, що надійшли на адресу ТУ ДСА в Одеській області від [PERSON] згідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2025 року. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2025 року зупинено провадження у справі. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку експерта. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 10 червня 2025 року (протокольною) закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач, його представник позовну заяву підтримали, просили її задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, додатково пояснили суду, що лічильник був встановлений за попередніх власників будинку, втручання в його роботу з боку позивача не було, після придбання будинку лічильник був оглянутий представником відповідача, претензій щодо його стану не було, висновком експерта не встановлено втручання в роботу лічильника, відсутні сліди такого втручання. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених в відзиві на позов, зазначав, що висновком експерта не вдалось встановити автентичність пломби на лічильнику, наявність інших засобів запобігання втручанню в роботу лічильника, зокрема наявність захисних стрічок-наклейок не можуть братись до уваги, оскільки можуть бути самостійно замінені абонентом на тотожні, аналогічні захисні стрічки можуть бути придбані абонентом через мережу Інтернет. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 липня 2021 року Журавлем М. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 1591 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 265209001 від 09.07.2021 р. (а.с. 38-40). 03 серпня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про обстеження газового обладнання для переоформлення особового рахунку та укладення договору розподілу, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 114). На підставі вказаної заяви співробітниками відповідача було складено акт про обстеження № 1758 від 17.08.2021 року, яким було встановлено, що в зазначеному будинку встановлений газовий лічильник G-4 ВК, 2015 р.в., заводський номер 8096752, номер пломби 23819237, що підтверджується копією вказаного акту (а.с. 119). З копії довідки про пуск газу та встановлення газового лічильника № 74011 від 29.12.2015 року (а.с. 112) вбачається, що вказаний лічильник було встановлено в будинку за адресою [ADDRESS] 28 грудня 2015 року. Позивачем було надано відповідачу заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), (а.с. 43.) 05 вересня 2022 року співробітниками АТ «Одесагаз» за результатами огляду газового обладнання в будинку позивача було складно Акт про порушення № 02946, яким встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, під яким слід розуміти втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильнику газу), у т.ч. шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дій спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (першого програмування чи протоколу параметризації), (а.с. 93-94.) З відеофіксації обстеження, наданої стороною відповідача, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи вбачається, що на думку представників АТ «Одесагаз» мало місце т. зв. «скручування» лічильника, тобто зміна його показників в бік зменшення (03:45- 4:30 на відеозаписі). Рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 2512аб від 29 листопада 2022 року вирішено зняти лічильник для його дослідження (а.с. 44 зв.) Згідно протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 01.12.2022 р. лічильник було демонтовано для направлення на експертизу, запрошено споживача для проведення експертизи на 05.12.2022 р. на 10 год. 00 хв. (а.с. 45). 05 грудня 2022 року комісією АТ «Одесагаз» у присутності позивача було складено Акт № 192 експертизи ЗВТ та пломб, яким було встановлено порушення цілісності заводського на ЗВТ, невідповідність відбитків тавра встановленої пломби на ЗВТ відбиткам тавра заводу-виробника. (а.с. 49). Також позивачу було надано для сплати рахунок № 16283 від 05 грудня 2022 року за проведення експертизи та позачергової повірки газового лічильника на суму 2311 грн. 16 коп. (а.с. 46). 08 грудня 2022 року Відокремленим підрозділом Приватного підприємства «науково-виробничий центр оцінки відповідності «ЮГ» було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 019423, згідно якої за результатами перевірки встановлено невідповідність газового лічильника BK G4 зав. № 8096752 вимогам ДСТУ 9035:2020 та Р 50-071-98 (невідповідність відлікового механізму газового лічильника вимогам ЕД) та визнано його непридатним для використання. (а.с. 50). 27 грудня 2022 року комісією АТ «Одесагаз» складено Акт-розрахунок № 02946, згідно якого сума донарахувань складає 11\~412 грн. 16 коп. (а.с. 55). Рішенням комісії АТ «Одесагаз» № 2512аб/1 від 27 грудня 2022 року задоволено Акт про порушення № 02946 від 05.09.2022 р., вирішено здійснити донарахування згідно Акту-розрахунку в сумі 11\~412 грн. 16 коп. (а.с. 54 зв.). Згідно висновку судової трасологічної експертизи № СЕ-19/116-25/8064-ТР від 08 травня 2025 року, виконаної експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра, цілісність пломб відлікового механізму наданого на дослідження лічильника газу Elster BK-G4 № 8096752 не порушена; відповісти на запитання щодо відповідності відбитку пломби заводу-виробника на корпусі лічильника газу відбитку пломби заводу-виробника не вважається за можливе з огляду на те, що розбіжності в розмірних характеристик та взаємного розташування об`ємних елементів у таврах пломби відлікового механізму наданого на дослідження лічильника та у таврах заводської пломби (зразка) мають відхилення до 0,6 мм, у експерта відсутня інформація щодо допустимих критичних норм відхилення розмірних характеристик та взаєморозташування елементів у таврах заводських пломб; відповісти на запитання щодо можливої заміни пломб та несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу не вважається за можливе з огляду на відсутність пошкоджень із слідами сторонніх предметів та самих сторонніх предметів на поверхнях деталей механізму лічильнику газу та поверхнях, суміжних із пломбою заводу-виробника. (а.с. 209-218). З матеріалів фотофіксації, наданих стороною відповідача, вбачається, що відліковий механізм газового лічильника позивача мав додатковий пристрій захисту від несанкціонованого розкриття у вигляді нумерованої червоної стрічки-наліпки АТ «Одесагаз» за № 9687359, цілісність якої на момент подій 05.09.2022 року та на час зняття лічильника 01.12.2022 порушена не була, що стороною відповідача не заперечується. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша\~статті 5 ЦПК України). У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно із пунктом 8 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано\~статтею 714 Цивільного кодексу України, Кодексом ГРС,\~Законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. Положення пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Абзацом 37 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно абзацу 73 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього\~Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу. Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI\~Кодексу газорозподільних систем\~у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється\~Законом України «Про судову експертизу»). Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою для донарахування вартості об`єму необлікованого газу стало встановлення порушення позивачем, а саме - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових. Кодекс газорозподільних систем розмежовує такі види порушень, як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» та «пошкодження ЗВТ/лічильника газу». Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ). З аналізу пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем вбачається, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Отже несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження пломб на ЗВТ, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Для висновку про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу необхідним є не лише доведення факту, зокрема пошкодження конструкції ЗВТ, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). За відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ /лічильника газу та донарахування об`єму газу є необґрунтованим. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.04.2024 у справі № 211/4002/17. Суд зауважує, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Верховний Суд у постановах від 20 вересня 2023 року у справі № 953/17713/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19 зазначив, що положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Інше тлумачення цієї норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону. Для підтвердження правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача. Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17. Суд доходить висновку, що відповідачем беззаперечних доказів втручання позивача у роботу лічильника не надано, та під час розгляду справи таких обставин не встановлено, отже докази наявності усіх складових правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача) матеріали справи не містять. Так, з акту експертизи ЗВТ та пломб № 192 від 05.12.2022 року (а.с. 49) вбачається встановлення комісією порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ, разом з тим, цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ не порушено; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ не порушено; наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ не виявлено. Матеріалами справи не підтверджується, відповідачем не доведено того, що саме невідповідність відбитку тавра встановленої пломби на ЗВТ відбитку тавра заводу виробника, знаходження пломби не у своєму посадочному місці вплинули на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ таким чином, що внаслідок цього витрата (споживання) природного газу вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства) та призвела до викривлення даних обліку природного газу. Наданим актом експертизи ЗВТ та пломб № 192 від 05.12.2022 року не встановлено, які саме елементи відбитку тавра встановленої пломби не відповідають зразку заводу виробника, в чому саме підлягає підроблення такої пломби, наявність яких конструктивних відмінностей чи властивостей досліджуваної пломби стали підставою для висновку про невідповідність останньої, враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок комісії АТ «Одесагаз», викладений у акті експертизи ЗВТ та пломб № 192 від 05.12.2022 року. Посилання представника відповідача на довідку ПП «Науково-виробничий центр оцінки відповідності «Юг» відхиляються судом, оскільки останньою встановлено непридатність та не відповідність вимогам ДСТУ 9035:2020 та Р 50-071-98 лічильника газу, а саме: відліковий пристрій не відповідає вимогам ЕД. Проте у вказані довідці не зазначено, в чому саме полягає така невідповідність. Висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/116-25/8064-ТР від 08 травня 2025 року, встановлено відсутність порушень пломби заводу-виробника, не встановлено факту підробки вказаної пломби, встановлено відсутність слідів заміни пломби та втручання в роботу лічильника газу. З матеріалів фотофіксації, наданих стороною відповідача, також вбачається відсутність пошкоджень нумерованої червоної стрічки-наліпки АТ «Одесагаз» за № 9687359, встановленої відповідачем на відліковий пристрій лічильника з метою попередження несанкціонованого втручання в його роботу. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо не врахування зазначеної обставини з посиланням на можливість вільного придбання такої стрічки через мережу Інтернет та її безслідної заміни за недоведеністю. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для нарахування відповідачем позивачу суми необлікованого газу згідно Акту-розрахунку № 02946 від 27 грудня 2022 року, й, відповідно для сплати позивачем зазначеної суми. Відсутній також у позивача обов`язок сплати вартості проведеної відповідачем експертизи в сумі 2311 грн. 16 коп. згідно рахунку № 16283 від 05 грудня 2022 року. Суд частково погоджується з доводами сторони відповідача щодо неефективності обраного позивачем способу захисту з огляду на наступне. Так, згідно ст.\~11,\~15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~статті 16 ЦК України. Як правило, особа, чиї права порушені, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, за звичай, прямо визначається законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання чи оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Так, акт-розрахунок, який відповідно до вимог пунктів 11 та 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС складається в результаті задоволення комісією акта про порушення, є єдиним документом, передбаченим Кодексом ГРС, у якому за наслідками задоволення акту про порушення визначаються період донарахування, обсяг донарахованого природного газу і його вартість. Цей документ безпосередньо стосується прав та обов`язків споживача природного газу, оскільки визначає грошову суму, яку зобов`язаний сплатити споживач. Кодекс ГРС передбачає визначення цієї суми саме в цьому документі. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування Акту-розрахунку № 02946 від 27 грудня 2022 року, який було задоволено рішенням комісії АТ «Одесагаз» № № 2512аб/1 від 27 грудня 2022 року. Інші заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визнання незаконними дій щодо складення окремих документів, що передують складенню та задоволенню Акту-розрахунку, скасування рахунків на оплату донарахованих обсягів газу та за проведення експертизи не є ефективним способом права позивача, оскільки не призводять до відновлення порушеного права. Такий висновок суду відповідає висновкам, викладеним в постановах Верховного суду, зокрема постанові КГС ВС від 12.03.2020 р. по справі № 920/1217/16, постанові КГС ВС від 01.07.2020 р. по справі № 910/4560/19, постанові ВП ВС по справі № 910/17955/17 від 14.01.2020 р. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», й судом задоволено позов в частині скасування Акту-розрахунку № 02946 від 27.12.2025 року, з відповідача в дохід держави відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір в розмір 0,4 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня року, в якому подано позов (2023 рік), з урахуванням коефіцієнту 0,8 згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що дорівнює 858 грн. 88 коп. Також стороною позивача були понесені судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 11\~460 грн. 96 коп. (а.с. 201), та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11\~300 грн., на підтвердження яких надано квитанції про сплату вказаних коштів (а.с. 233-235). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено чотири вимоги немайнового характеру, з яких судом було задоволено одну, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення судової трасологічної експертизи в сумі 2865 грн. 24 коп. (11460 грн. 96 коп./4). Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує, що стороною позивача було надано попередній розрахунок судових витрат, згідно якого було заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000 грн. 00 коп. (а.с. 63). Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх не співмірність із сумою позову та складністю справи. Суд частково погоджується з доводами представника відповідача щодо непропорційності заявленої до стягнення суми судових витрат до предмету спору. Так, згідно Акту-розрахунку № 02946 від 27.12.2022 року було визначено вартість необлікованого газу, в сумі 11\~412 грн. 16 коп., сума заявлених стороною позивача до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу майже дорівнює розміру нарахувань. Враховуючи викладене, а також часткове задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 2825 грн. 00 коп. (11\~300 грн./4).

Outcome: partial