Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису №2512 таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2512, вчинений 19 березня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заявленої заборгованості у розмірі 78 711. 87 грн. Крім того просить стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 23000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.11.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2006820382, згідно з яким банк зобов`язався видати кредит у розмірі 50 000 грн. Заборгованість по кредитному договору було передано ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». 19.03.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинила виконавчий напис згідно якого з [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 78 711. 87 грн., яка включає в себе: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 46 212. 61 грн., заборгованість по відсотках 32 499. 26 грн. 22.09.2020 ТОВ ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» подано до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. заяву про відкриття виконавчого провадження №4371. В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. перебуває на виконанні ВП №63138571, сторонами якого є позивач та ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. Усі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлено копію позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, через систему «Електронний суд», подав запереченя щодо суми витрат на правничу допомогу, в якому просить суд відмовити в\~частині стягнення\~з відповідача\~витрат на\~правничу допомогу\~у розмірі\~23\~000.\~00\~грн. В обгрунтування посилається на те, що враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, можна дійти висновку про необхідність зменшити заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу, що заявлена у розмірі 23 000. 00 грн. Третім особам направлено копію позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі, роз`яснено право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву. Треті особи у встановлений законом строк письмові пояснення не надали. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2512, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРАЙМ АЛЬЯНС», якому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, якому відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, заборгованості за Кредитним договором №2006820382 від 21.11.2013, у загальному розмірі 78 711. 87 грн., укладеним між позивачкою та первісним кредитором ПАТ «Отп Банк». 21.11.2013 [PERSON] уклала Договір про надання споживчого кредиту №2006820382 з ПАТ «ОТП Банк». Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської Харківської області Петренком Д.О., на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», відкрито виконавче провадження №63138571 з виконання виконавчого напису №2512, що вчинений 19.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», заборгованості у загальному розмірі 79 111. 87 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття», а тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір позичальника не посвідчений нотаріально, отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі\~1211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 23 000 грн., стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору №23112410 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024, укладеному між [PERSON] та «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ», Виконавець зобов`язується за Дорученням Замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, поіменно зазначених в п.1.2 цього договору, а Замовник зобов`язується сплатити грошові кошти за надані послуги, а саме: адвокатські запити, комунікація адвоката. Згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №23112410 від 05.12.2014, до договору №23112410 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024, Виконавець виконав, а Замовник прийняв послуги за Договором, а саме: адвокатський запит, комунікація з експертом, вартість послуг становить 9000 грн. Відповідно до договору №23112411 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024, укладеному між [PERSON] та «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ», Виконавець зобов`язується за Дорученням Замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, поіменно зазначених в п.1.2 цього договору, а Замовник зобов`язується сплатити грошові кошти за надані послуги, а саме: проєкт позову до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №23112411 від 05.12.2014, до договору №23112411 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024, Виконавець виконав, а Замовник прийняв послуги за Договором, а саме: проєкт позову до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартість послуг становить 14 000 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язк з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатіву справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійнуправничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 5-6\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач надав клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, у якому посилався на відсутність детального опису правничих послуг з зазначенням послуг, що були надані та часом який було витрачено на надання послуг позбавляє можливості ТОВ «ФІН КОМПАНІЯ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» встановити чи дійсно адвокат надав правничі послуги, а Клієнт їх прийняв, які саме послуги надавав адвокат відповідно, скільки часу було витрачено на кожну з послуг та чи всі надані послуги є необхідними і неминучими. Крім того предмет спору в цій справі є нескладним, містив лише один епізод спірних правовідносин, не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність позовної заяви не є значним, а тому заявлений розмір витрат за дані послуги є очевидно завищеними та необґрунтованими. Вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає, що даний спір за жодними ознаками не може бути визнаний складним, причина виникнення спору та предмет спору об`єктивно не вимагали вжиття будь-яких додаткових зусиль для з`ясування обставин фактичної дійсності та вивчення змісту належних норм права. Відтак, суд доходить до переконання про те, що обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт є неспівмірним з категорією складності справи. Враховуючи викладене, надані до матеріалів справи документи та заперечення відповідача щодо відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу буде сума: за договором №23112410 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024 у розмірі 3 000 грн., за договором №23112411 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 23.11.2024 у розмірі 7 000 грн., а всьго 10 000 грн.

Outcome: approved