Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

В липні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості в загальному розмірі 22312,50 грн., в обґрунтування якого вказано, що 27.05.2024 між ТзОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] , було укладено Договір Позики №7465560. 11.01.2024 між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 11/01/2024, у відповідності до умов якого ТзОВ «МАНІФА» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «МАНІФА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Відповідно до Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 року до Договору факторингу №11/01/2024 від 11.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22312,50 грн., з яких 8500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9562,50 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 4250,00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за вказаними вище кредитними договорами у загальному розмірі 22312,50 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення засідання у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин відповідно до\~ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] , укладено Договір Позики №7465560, підписаний шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором d41964, відповідно до умов якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Згідно п. 2.3.3. цього Договору сума позики складає 8500 грн. на строк до 10 серпня 2024 року 75 днів (п.2.3.4), зі сплатою процентів за денною процентною ставкою 0,60000% в день (п.2.4.4). Базова процентна ставка, фіксована 1,5% на день, яка застосовується у разі недотримання позичальником права сплати процентів у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду (п. 2.4.2, п. 3.1.1.). 11.01.2024 між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 11/01/2024, у відповідності до умов якого ТзОВ «МАНІФА» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «МАНІФА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Відповідно до Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 року до Договору факторингу №11/01/2024 від 11.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22312,50 грн., з яких 8500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9562,50 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 4250,00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054\~цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1055\~цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статтями 526,530,611,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514\~цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт отримання відповідачкою коштів за кредитним договором №7465560 від 27.05.2024 року у сумі 8500,00 грн. підтверджується наданими первісним кредитором копіями наступних документів: Договором позики №7465560 від 27.05.2024, паспортом позики, листом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» від 13.12.2024 року про перерахунок коштів. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, [PERSON] не надала доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості та позовні вимоги взагалі. Таким чином, суд вважає доведеною заборгованість відповідачки за кредитом у сумі 8500,00 грн. Водночас, щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає таке. Як вбачається з умов укладеного відповідачкою кредитного договору для нарахування процентів за користування відпровідачем кредитними коштами передбачено застосування базової процентної ставки, яка становить 1,5 % в день. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені\~Законом України «Про споживче кредитування». Так,\~Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частинами 4 та 5, відповідно до яких денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t?100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч.4 ст. 8 Закону), при цьому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону). Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Судом встановлено, що вказаний вище кредитний договір був укладений після набрання законної сили\~Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що умова кредитного договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в розмірі 1,5% за день у конкретному випадку, є нікчемною, оскільки ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачає максимальну денну процентну ставку в розмірі 1 %, яку слід застосувати для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами. Зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 6375,00 грн. (8500,00 грн. тіло кредиту х 1 % х 75 днів просточення, які підлягають стягненню з відповідачки. Також, суд звертає увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст.\~1050\~ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Вимога відповідача про стягнення з позивача процентів на прострочену позику в сумі 4250,00 грн. суперечить вимогам пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами означеної норми у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування нормами\~ЦК України\~позичальник в імперативному порядку звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. Тому, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки процентів на прострочену позику в сумі 4250,00 грн. слід відмовити, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню\~і на користь позивача слід стягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість за\~\~договором позики №7465560 від 27.05.2024 року в розмірі 14875,00 грн., з яких: 8500 грн. - заборгованість за основним боргом; 6375 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 2018,67 грн. (3028х14875,00:22312,50).

Outcome: approved