Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» є фінансовою установою та має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 31.08.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7023327 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022 та розміщених сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 10200 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (25.08.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Вказаний електронний договір був укладений наступним чином. Відповідачка зайшла на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі Відповідачка пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі - «ІТС»). Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідачка в ІТС обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією, зазначеною в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробило відповідачці пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідачка ознайомилася до моменту укладання. Після прийняття відповідачкою умов Кредитного договору з нею було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачкою у відповідності до вимог ч.ч. 6, 8 ст.11 і ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С8021», після чого відповідачка отримала кредит в сумі 10200 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування коштів. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачкою вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом. Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало. У період з 31.08.2023 по 26.05.2024 відповідачка здійснила оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 0,00 грн. Позивачем нараховано відсотки за 91 календарний день (27.05.2024-25.08.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 10200 грн * 1,99% = 202,98 грн.*91 календарний день = 18471,18 грн. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед Кредитором, 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту angelinalucenko@gmail.com, зазначену при укладенні Кредитного договору, відповідного повідомлення. Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 7023327. Заборгованість за Кредитним договором відповідачки склала 45315,54 грн., з яких: 10200 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16644,36 грн. - заборгованість за процентами, нараховані позивачем проценти за 91 календарний день - 18471,18 грн. 25.11.2024 рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" змінено найменування з ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" на нове найменування ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ". Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідачки на користь позивача вказану вище суму заборгованості та понесені у справі судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В позовній заяві він просить розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила, з заявою про відкладення судового засідання не зверталася, у встановлений судом строк відзив не подала. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 31.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7023327 про надання споживчого кредиту, про що свідчить його копія (а.с. 25-29). Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10200,00 гривень, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки- фіксована. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору. Відповідно до п. 1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8021. Згідно додатку №1 до вказаного вище договору сторони узгодили таблицю загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, а також паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8021 (а. с. 30). Згідно копії листа ТОВ «Пейтек Україна» від 12.06.2024 №20240612-1а за договором Про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022, ТОВ «Пейтек Україна» підтверджує зарахування коштів клієнтам від ТОВ «Авентус Україна» згідно наведеного переліку операцій, а саме п. 1) 31.08.2023 20:50:05 на суму 10200 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 7580a972-4169-4725-b9b8-45e2a5a33520, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» - 38637074, Session ID - 021132438776, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації - 685114, банкеквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 56-58). Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідачки, вказаними у Договорі № 7023327 від 31.08.2023 в пункті 2.1. З інформації АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250623/51240-БТ від 27.06.2025, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.06.2025, вбачається, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яку 31.08.2023 здійснено переказ коштів у сумі 10 200 грн. Інформація про платника відсутня (а.с. 91). Отже, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 10200,00 грн. Натомість, доказів того, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у визначений строк виконала належним чином, матеріали справи не містять. Згідно картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за договором № 7023327 від 31.08.2023, станом на 26.05.2024, сформованим ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] не було здійснено жодних оплат на виконання умов вказаного договору. Тобто [PERSON] не виконала обов`язків, покладених на неї кредитним договором, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість в розмірі 26844,36 грн.: з них: основна сума боргу - 10200 грн. та проценти в сумі 16644,36 грн. (а.с. 11-16). 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, про що свідчить його копія (а.с. 60 зв. бік - 65). Згідно п. 1.1. договору факторингу за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідного до 1.2 вищевказаного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Фактор протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі реєстру боржників зобов`язаний направити, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресованою доставкою кореспонденції, підготовленні за формою згідно Додатку №3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення Клієнтом прав вимоги заборгованості фактору (п. 1.3 договору факторингу). Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «ФінтрастУкраїна» прийняло Реєстр Боржників кількістю 16723 (а.с. 70). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору №27.05/24-Ф від 27.05.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки, а саме: заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7023327 в розмірі 26844,36 грн., з яких: 10200 грн. - сума основного боргу, 16644,36 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19 з в.бік). 27.05.2024 на електронну адресу відповідачки angelinalucenko@gmail.com, зазначену при укладенні Кредитного договору, було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором, де останній повідомлялось, що ТОВ «Авентус Україна» відступило права грошової вимоги за її договором та передало її персональні дані на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на підставі Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024, укладеного між ними. Також було роз`яснено, що після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за її договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора за вказаними реквізитами (а.с. 33). 25.11.2024 рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" змінено найменування з ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" на ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", про що 10.12.2024 зроблено запис в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується копією даного рішення (а.с.55) та копією виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.12.2024 (а.с. 725 зв.бік-73). Згідно копії розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7023327 від 31.08.2023 за 91 календарний день (27.05.2024-25.08.2024) позивачем нараховано проценти за процентною ставкою 1,99% вказаною у договорі та в межах строку вказаного договору в розмірі 18471,18 грн. (а.с. 17-18). Однак, всупереч умовам договору про надання споживчого кредиту відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за договором про надання споживчого кредиту № 7023327 від 31.08.2023. Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до норм ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 7023327 від 31.08.2023 був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений. Таким чином сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її адресу, паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано [PERSON] . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 7023327 від 31.08.2023, станом на 26.05.2024 (дату відступлення права вимоги) [PERSON] має заборгованість за даним кредитним договором: 10200 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 16644,36 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-16). Вказаний розмір заборгованості за кредитним договором відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано. Після відступлення права вимоги позивачем здійснювалося нарахування процентів за процентною ставкою 1,99% вказаною у договорі та в межах строку договору про надання споживчого кредиту № 7023327 від 31.08.2023 за 91 календарниий день (27.05.2024-25.08.2024) в розмірі 18471,18 грн. (а.с. 17-18). Суд доходить висновку, що розмір заборгованості за кредитним договором, яку просить стягнути позивач на свою користь, обгрунтовано та доведено, оскільки він обрахований в межах строку кредитування, визначеному в договорі, за відсотковими ставками, погодженими відповідачкою та з суми заборгованості, зазначеної у відповідному розрахунку. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 7023327 від 31.08.2023, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7023327 від 31.08.2023. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, , що призвело до виникнення у неього перед позивачем заборгованості, яка обгрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього жодних заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 18026,47 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1) та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема, копією Договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та позивачем ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" (а.с. 59-60), копією ордеру серії АІ № 1896086 від 12.05.2025 (а.с. 31), копією заявки на виконання доручення від 14.04.2025 до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 22-23), актом №8151 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 18 зв.бік-19), копією рахунку на оплату №8151-12/05-2025 від 12.05.2025 (а.с. 33 зв.бік). Клопотань про зменшення розміру даних витрат через їх необгрунтованість від відповідачки не поступило. На підставі викладеного,

Outcome: approved