Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у сумі 19159 гривень 86 копійок, з яких: 8000 гривень - заборгованість за основним боргом, 11159 гривень 86 копійок за відсотками. Свої вимоги мотивує тим, що 03 жовтня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого остання отримала у кредит грошові кошти. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів за договором не виконала, у результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Окрім цього, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісний кредитор відступив належне йому право вимоги до відповідача, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище кредитним договором й має право вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 30 липня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, відповідач подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заперечень щодо задоволення позову не подала. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №864761 (далі Договір 1), згідно з яким останній було надано фінансовий кредит у сумі 10000 гривень, з процентною ставкою 25% за перший день користування кредитом й з процентною ставкою до кінця строку користування в розмірі 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату складання договору становить 207,7% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 23074 гривні 42 копійки. Відповідно до пункту 1.2 Договору 1 на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.4 Договору 1 передбачено, що строк кредиту 731 день, з кінцевим терміном повернення 03 жовтня 2024 року. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є Додатком №1 до цього Договору (далі-Графік платежів). Згідно з пунктом 2.1 Договору 1 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 8000 гривень на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в АТ «Пумб» через (транзитний рахунок) № [NUMBER] в АТ «Пумб»; - у розмірі 2000 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до пункту 3.5 Договору 1. У пункті 3.1 Договору 1 зазначено, що проценти, які нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконує свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Відповідно до платіжної інструкції №18369 від 03 жовтня 2022 року товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» відповідачу було перераховано грошові кошти в сумі 8000 гривень. З розрахунку заборгованості за Договором 1 вбачається, що станом на 24 січня 2024 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 19173 гривні 12 копійок. 24 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2401-24 (далі-Договір 2), за умовами якого перше передало останньому за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні первісному кредитору права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до боржників, вказаних у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною Договору 2. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу 2 позивачу було відступлено право вимоги до [PERSON] , порядковий номер 834, за кредитним договором №864761 в сумі 19159 гривень 86 копійок. Плата за Договором 2 позивачем була здійснена 26 січня 2024 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» в сумі 984309 гривень 95 копійок. Зазначені обставини підтверджуються копіями договору про надання споживчого кредиту №864761 від 03 жовтня 2022 року, заяви-анкети, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення вартості кредиту для споживача (Додаток №1 до Договору 1), платіжної інструкції №№18369 від 03 жовтня 2022 року, розрахунку заборгованості за кредитом станом на 24січня 2024 року, договору факторингу №2401-24 від 24 січня 2024 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №2401-24 від 24 січня 2024 року,платіжної інструкції №20760 від 26 січня 2025 року, реєстру боржників (Додаток №1 до Договору 2). Обмірковуючи правомірність позовних вимог, суд зважає на таке. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач порушила договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, й позивач, який набув право вимоги за Договором 1, має право на стягнення з відповідача коштів, передбачених цим договором, а отже, позовні вимоги слід задовольнити. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, за правилами статті 141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved