Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1666131 від 03.09.2021 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2021 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 03.10.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 60 (шістдесят) днів, але в будь якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 2 149 (дві тисячі сто сорок дев`ять) гривень 00 копійок, які він повинен був сплатити у строк до 03.10.2021 року. 02.11.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 90 (дев`яносто) днів, але в будь якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 2 280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, які він повинен був сплатити у строк до 02.11.2021 року. 02.12.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до договору про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 120 (сто двадцять) днів, але в будь якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 2 280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, які він повинен був сплатити у строк до 02.12.2021 року. 01.01.2022 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до договору про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору у розділ «Предмет Договору» згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього Договору та в п.1.3 Договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії Договору становить 150 (сто п`ятдесят) днів, але в будь якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 2 280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, які він повинен був сплатити у строк до 01.01.2022 року. Пунктом 1.3. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № а_47186596_1666131 ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) гривень 00 копійок за перший день користування позикою; - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору. Відповідно до ст. 21 ч. 3 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 25.04.2025 року становить 24 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 27.08.2025 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Крім цього, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи 03.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін»та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1666131 від 03.09.2021 року в електронній формі. Відповіднодо п. 1.1. даного договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповіднодо п. 1.2. позика надається Позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту Позикодавця (https://creditup.com.ua), за умови ідентифікації Позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповіднодо п. 1.3. строк позики за цим Договором становить 30 (тридцять) днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит до 03.10.2021 року. Судом встановлено, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладаючи кредитний договір відповідач вчинив дії визначені ст.11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Тобто, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс -повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Згідно ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідачем умови кредитного договору про споживчий кредит №1666131 належно не виконувалися, внаслідок чого його заборгованість становить: 24 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Таким чином, наведені обставини дають суду підстави для задоволення позову в повному обсязі щодо стягнення з відповідача 24 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та

Outcome: approved