Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

представник позивача Тертиця Т.В. звернулась в Франківський районний суд м.Львова із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1295-7769 від 01.11.2023 року у розмірі 90 000,00 грн, яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 18 000,00 грн та суми заборгованості за нарохованими відсотками в розмірі 72 000,00 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.11.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1295-7769 (кредитний договір). Як вбачається із його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Таким чином, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A8522 для підписання Кредитного договору №1295-7769 від 01.11.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; промо-ставка 0,01 % в день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 08.11.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1295-7769 від 01.11.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, відповідачка всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 24.03.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить: 163 851,90 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 145 851,90 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 73 851,90 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у сумі 18 000,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в сумі 72 000,00 грн, що разом становить 90 000,00 грн. Також, судові витрати просить покласти на відповідачку. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2025 року справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова для розгляду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 року таку передано на розгляд судді Мичці Б.Р. Ухвалою судді від 12.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Остання відзив на позов не подала, будь-яких заяв чи клопотань нею не заявлено. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 висловлено правову позицію, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Як регламентовано ст.13 Закону «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що між позивачем (кредитодавцем) ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем (позичальником) [PERSON] 01.11.2023 року о 16:16 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1295-7796, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора(одноразовим паролем) А8522. Окрім цього, 08.11.2023 року о 15:48 між позивачем (кредитодавцем) ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем (позичальником) [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1295-7796, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора(одноразовим паролем) А4303. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі №674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі №234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі №234/7723/20. За умовами договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. За умовами додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення такої угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором №1295-7796 та неповернута на момент укладення додаткової угоди становить 15 000,00 грн. Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах викладених у договорі, з урахуваннях умов додаткової угоди, та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених договором. За обумовленими та погодженими на власний розсуд сторонами визначено наступні умови: сума кредиту 15 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; промо-ставка 0,01 % в день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Після укладення додаткової угоди від 08.11.2023 року та надання додаткових грошових коштів, сторони визначили наступні умови кредитного договору: сума неповернутого кредиту становить 18 000,00 грн; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди становить 293 календарних днів; орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування становить 702775,00 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту на час з моменту укладення додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування становить 179 370,00 грн. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного договору виконано та надано відповідачу 15 000,00 грн кредиту та 3 000,00 грн додаткових коштів за додатковою угодою, які було перераховано за допомогою системи LigPay на карту № [NUMBER] , яка зазначена відповідачем у договорі, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1295-7769 від 01.11.2023 року. Отримавши основний кредит та додаткові грошові кошти, відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, а відтак, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1295-7769 від 01.11.2023 року, станом на 24.03.2025 року у відповідачки утворилась заборгованість, що складається з: заборгованості по відсотках у сумі 145 851,90 грн; заборгованості за основним боргом у сумі 18 000,00 грн; заборгованості по добору кредиту в сумі 3 000,00 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину у розмірі 90 000,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 18 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 72 000,00 грн. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачкою наведений розрахунок, проведений у відповідності до умов договору, не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. З урахуванням презумпції правомірності правочину, взятих на себе відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, беручи до уваги диспозитивність цивільного судочинства, доводи позивача щодо стягнення суми боргу з відповідачки є підставними та позов підлягає задоволенню. Суд акцентує увагу, що відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачку слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved