Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

25 березня 2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 100 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої смертю брата. Вимоги позову обгрунтовані тим, що приблизно [INFO] відповідач спричинив брату позивача - [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, який внаслідок отриманих травм помер. За фактом події було розпочате кримінальне провадження. Позивач зазначає, що між спричиненими її брату тілесними ушкодженнями та смертю останнього наявний причинно-наслідковий зв`язок. Відповідач, як обвинувачений, в судовому засіданні у вчиненні інкримінованого йому обвинувачення, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України винним себе визнав. Як зазначає позивач, вона втратила брата та така втрата спричинила душевні страждання, втратила душевний спокій, весь час перебуває у стані психічного стресу, суттєво порушились її життєві зв`язки. З врахуванням невідновності заподіяної шкоди, її тривалості та глибини страждань, позивач оцінила моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. А тому для захисту порушеного права позивач звернулась до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, уповноваженого представника в судове засідання не направив, до суду відзив на заявлені вимоги не надходив. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними сестрою та братом, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] , [INFO] помер приблизно [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , приблизно 07 березня 2022 року, більш точного часу та дати встановити не представилось за можливе, перебуваючи у бойлерному приміщенні, яке розташоване поблизу житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , вступив у словесний конфлікт з [PERSON] . В результаті словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, [PERSON] умисно наніс потерпілому [PERSON] не менше трьох ударів кулаками та ногами, в область живота, грудей та шиї, тобто в ділянку тіла де розташовані життєво важливі органи людини. Так, своїми умисними діями [PERSON] спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть. Вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2024 року (справа №761/9701/22) [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили. Як встановлено судом, смерть потерпілого [PERSON] , знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з заподіянням останньому [PERSON] тілесних ушкоджень й настала від поєднаної травми. Крім того, як вбачається з тексту вироку, в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] , у вчиненні інкримінованого йому обвинуваченням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України винним себе визнав. Так, [PERSON] суду надав показання, що з березня 2022 працював двірником та проживав у бойлерному приміщенні, за адресою [ADDRESS] . На його погляд всі події відбувались 03.03.2022 року близько 22 години 00 хвилин, коли до місця спільного проживання прийшов його напарник [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови у [PERSON] виникла словесна перепалка, оскільки потерпілий вів себе неадекватно та тримав в руках арматуру, провокував його на що обвинувачений сприймаючи для свого життя небезпеку наніс [PERSON] рукою кілька ударів по обличчю в результаті чого [PERSON] впав, після чого [PERSON] , наніс потерпілому удари ногою по животу. Після сутички обвинувачений допоміг [PERSON] піднятись та вклав його на ліжко. Через кілька годин, [PERSON] помітив, що потерпілий не рухається та не дихає, а надалі виявилось, що [PERSON] помер. Виявивши труп, обвинувачений [PERSON] злякався та вирішив витягнути його на вулицю де поклав в «будку» за дитячим майданчиком. В приміщенні бойлерної, під час події знаходились тільки [PERSON] та [PERSON] , однак близько першої ночі прийшла колишня дружина [PERSON] та особи, які проживали в бойлерні. Всі хто проживають в підвальному приміщенні обставин події не бачили, а дізнались про інцидент після того, як поліція затримала його 07.03.2022 року. Позивач в кримінальному провадженні була визнана потерпілою та допитана у судовому засіданні повідомила, що вбитий [PERSON] був її рідним братом. По суті справи надала показання, що очевидцем подій не являлась, разом з тим 23.04.2022 року до її матері зателефонувала слідча Шевченківського УП ГУНП м. Києва та повідомила про смерть брата [PERSON] . У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та активних бойових дій, потерпіла до Києва прибула лише в липні 2022 та отримала довідку про причину смерті померлого з якої вбачалось, що смерть настала від дії тупого предмету. Після чого, потерпіла почала встановлювати точну дату смерті. Також, потерпіла зазначила, що [PERSON] тривалий час був безвісти зниклим, однак сам проживав у Києві. Між тим, [PERSON] зазначила, що хоч її брат і вживав алкогольні напої однак був не конфліктною, не агресивною людиною, оскільки при ній будь-яких інцидентів не було. Відповідно до п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що моральна шкода позивачці завдана смертю її брата, який є близьким родичем, що спричинило та буде спричиняти протягом усього життя позивачки їй душевні страждання. Відновити становище, яке існувало до смерті брата у житті позивачки не можливо. А тому виходячи з принципу розумності, справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн., що на думку суду є належним відшкодуванням у даному випадку. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 600,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial