Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

06.06.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою був укладений кредитний договір №00-9755635, за умовами якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 5500 грн. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за цим договором. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за договором у розмірі 12194,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6144,60 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 6144,60 грн. Ухвалою судді від 09.06.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 15 хвилин 01.07.2025 року. 20.06.2025 року до суду надійшов від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС», оскільки вона не погоджується із сумою, зазначеною в позовній заяві, так як тіло кредиту становило 6500,00 грн., а решта вважає завищеними відсотками, непропорційними витратами та недоведеними нарахуваннями. Окрім того просила врахувати суд те, що вона перенесла операцію із заміни суглоба сумарною вартістю 150000,00 грн. через що змушена була звернутись за отриманням кредиту. Також вона пропонувала первісному кредитору врегулювати спір шляхом добровільної сплати 12100,00 грн., проте ця пропозиція була проігнорована. Ухвалою суду від 01.07.2025 року судове засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 24.07.2025 року. Ухвалою суду від 24.07.2025 року витребувано у АТ «Універсал Банк»: інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка маска-картки № [NUMBER] / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період 05.05.2024 року - 10.05.2024 року у сумі 5500 грн.; інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . У випадку, якщо номер телефону: [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] - надати номери телефонів що знаходяться в анкетних даних клієнта банку за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] . У разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період 05.05.2024 року - 10.05.2024 року у сумі 5500 грн.; - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] не належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), - надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] . Судове засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 09.09.2025 року. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача - Столітній М.М. просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином. У відзиві на позовну заяву просила прийняти її відсутність у судовому засіданні через стан здоров`я як поважну причину. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 05.05.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №00-9755635, за умовами якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 550,00,00 грн. зі строком кредитування 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,47% на день. За договором факторингу№21102024-МК/ЕЙС позивач набув право вимоги за цим договором. Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, заборгованість за договором становить 14944,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6050,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 6144,60 грн. та штрафних санкцій у розмірі 2750,00 грн. Позивач просить суд стягнути лише заборгованість за тілом кредиту та процентами у розмірі 12194,60 грн., а вимог про стягнення штрафних санкцій не заявляє. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідачка [PERSON] дійсно порушила свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернула кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушила приписи частини першої статті 526 ЦК України, а також не сплатив договірні відсотки за користування кредитом. У зв`язку з вищенаведеним позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом підлягають до задоволення. Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved