Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений кредитний договір № 02335-09/2024 в електронному вигляді, після чого, відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині виконання договірних відносин. 24.12.2024 згідно з умовами договору факторингу № 24122024, ТОВ «Аванс Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором на користь позивача, а позивач набув права вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 24122024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 35805,12 грн, із яких: 15100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13155,12 грн - сума заборгованості за процентами, 7550,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями. До того ж, 12.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений кредитний договір № 11810-08/2024 в електронному вигляді, після чого, відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині виконання договірних відносин. 22.01.2025 згідно з умовами договору факторингу № 22012025/2, ТОВ «Аванс Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором на користь позивача, а позивач набув права вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до договору факторингу № 22012025/2 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31101,60 грн, із яких: 11952,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12549,60 грн - сума заборгованості за процентами, 6600,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями. Крім того, позивач указує, що 03.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачем укладений договір позики № 73741211. Договір підписаний електронним підписом відповідача. Відповідно до п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 до договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28725,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7290,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2250,00 грн - комісія за надання позики. У супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив погашення існуючої заборгованості. Покликаючись на положення цивільного законодавства, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 95631,72 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 10.07.2025 представник позивача Грибанов Д.В., в інтересах ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» скерував до Чорнобаївського районного\~суду Черкаської\~області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Грибанов Д.В. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. У судові засідання відповідачка не з`явилася; про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, однак конверти з поштовою кореспонденцією повернулися до суду без вручення з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Ураховуючи приписи ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу із внесенням до протоколу судового засідання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Застосовані норми права . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України та згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Щодо договору про надання фінансового кредиту № 02335-09/2024 від 03.09.2024 суд установив таке. 03.09.2024\~між ТОВ\~"Аванс\~Кредит"\~та відповідачем\~укладено договір\~надання фінансового\~кредиту №\~02335-09/2024. Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-11). Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ "Аванс Кредит" зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 15100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сторони договору в п. 1.2 договору узгодили строк кредиту - 120 днів, дата надання кредиту - 03.09.2024, дата погашення кредиту - 31.12.2024. Пунктом 1.4.1 визначено денну процентну ставку- 0,99 % в день, яка застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього Договору. Пунктом 1.6 договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У розділі 5 договору визначена відповідальність сторін та порядок вирішення спору. Так, згідно з п. 5.3. договору встановлено, що у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, або його сплати не у повному обсязі, Товариство в перший день прострочення нараховує клієнту штраф у розмірі 100,00 % від суми несплаченого у встановлені графіком платежів строки платежу. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. У день укладення основного договору, сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку та графік платежів (а.с. 12). Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 13-14). Згідно з листом ТОВ "Пейтек" № 20250428-44-1 від 28.04.2025, було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб від ТОВ "Аванс Кредит" 03.09.2024 13:30:09 на суму 15100,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 15). Судом досліджений складений ТОВ "Аванс Кредит" розрахунок заборгованості за кредитним договором № 02335-09/2024 від 03.09.2024 за період із 03.09.2024 по 24.12.2024. За змістом цього розрахунку позивач вказує, що відповідач має непогашену заборгованість: сума заборгованості за основною сумою боргу - 15100,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 20704,75 грн (а.с. 16). Також суд установив, що 24.12.2024 між позивачем як фактором та ТОВ "Аванс Кредит" як клієнтом укладений договір факторингу № 24122024, за умовами якого до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників (а.с. 18-20). Згідно з копією акта прийому-передачі Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу № 24122024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Із витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 встановлено, що відповідач має заборгованість за кредитним договором № 02335-09/2024 від 03.09.2024 у сумі 35805,12 грн, із якої: 15100,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13155,12 грн - заборгованість за процентами, 7550,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 23). Щодо договору про надання фінансового кредиту № 11810-08/2024 від 12.08.2024 суд установив таке. 12.08.2024\~між ТОВ\~"Аванс\~Кредит"\~та відповідачем\~укладено договір\~надання фінансового\~кредиту №\~11810-08/2024. Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 24-26). Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ "Аванс Кредит" зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 13200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сторони договору в п. 1.2 договору узгодили строк кредиту - 120 днів, дата надання кредиту - 12.08.2024, дата погашення кредиту - 09.12.2024. Пунктом 1.4.1 визначено денну процентну ставку- 1,5 % в день, яка застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього Договору. Пунктом 1.6 договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У розділі 5 договору визначена відповідальність сторін та порядок вирішення спору. Так, згідно з п. 5.3. договору встановлено, що у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, або його сплати не у повному обсязі, Товариство в перший день прострочення нараховує клієнту штраф у розмірі 100,00 % від суми несплаченого у встановлені графіком платежів строки платежу. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. У день укладення основного договору, сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку та графік платежів (а.с.27). Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 28-29). Згідно з листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 3466_250423101125 від 23.04.2025, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Було успішно прийнято платежі: 12.08.2024 12:20:06 на суму 13200,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 478682256, призначення платежу: «зарахування 13200,00 грн на карту [NUMBER] » (а.с. 30). Судом досліджений складений ТОВ "Аванс Кредит" розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11810-08/2024 від 12.08.2024 за період із 12.08.2024 по 22.01.2025. За змістом цього розрахунку позивач вказує, що відповідач має непогашену заборгованість: сума заборгованості за кредитом - 11952,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 19149,60 грн, сума заборгованості разом - 31101,60 грн (а.с. 31-32). До того ж, судом встановлено, що 22.01.2025 між позивачем як фактором та ТОВ "Аванс Кредит" як клієнтом укладений договір факторингу № 22012025/2, за умовами якого до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників (а.с. 34-36). Згідно з копією акта прийому-передачі Реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу № 22012025/2 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Із витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 22012025/2 від 22.01.2025 встановлено, що відповідач має заборгованість за кредитним договором № 11810-08/2024 від 12.08.2024 у сумі 31101,60 грн, із якої: 11952,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12549,60 грн - заборгованість за процентами, 6600,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 39). Щодо договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73741211 від 03.09.2024 суд установив таке. 03.09.2024 між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та відповідачем укладений договір позики № 73741211, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 42-46). Відповідно до умов договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 15000,00 грн строком на 30 днів, з денною процентною ставкою 0,80 % та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою за день 2,70 %. Пеня складає 2,70 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1399,08 %, орієнтовна загальна вартість позики 18600,00 грн. Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 47-48). Суд вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із відповідачем договору, виконання позикодавцем умов договору, отримання відповідачем кредитних коштів. Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови договору позики № 73741211 від 03.09.2024 про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредиту та відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, позивач зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів", а ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" зобов`язується відступити позивачу права грошової вимоги за кредитними договорами, що йому належать (а.с. 49-51). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 44 до договору факторингу № 14/06/21, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 28725,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4185,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 7290,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 2250,00 грн - комісія за надання позики (а.с. 57). Згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем за договором позики № 73741211 від 03.09.2024 за період з 03.09.2024 по 21.02.2025 борг відповідача перед позивачем складає 28725,00 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4185,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 7290,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 2250,00 грн - комісія за надання позики (а.с. 58-59). Висновки суду. Дослідивши надані позивачем докази суд дійшов висновку про укладення позивачем кредитних договорів №№ 02335-09/2024 від 03.09.2024, 11810-08/2024 від 12.08.2024, 73741211 від 03.09.2024. Сторони цих договорів узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для його укладення на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Докази про визнання цих договорів недійсними або неукладеними суду не надані. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, не повернув позивачу грошові кошти та проценти за користування грошовими коштами, тому суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості. Разом з тим, позивач за кредитними договорами №№ 02335-09/2024 від 03.09.2024, 11810-08/2024 від 12.08.2024, 73741211 від 03.09.2024, просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафними санкціями, відповідно, в розмірі 7550,00 грн, 6600,00 грн та 7290,00 грн. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що заборгованість за штрафними санкціями (пенею) в сумі 21440,00 грн (7550,00 + 6600,00 + 7290,00) нарахована відповідачу після 24.02.2022, у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями та пенею до задоволення не підлягає. Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача заборгованості лише за основною сумою боргу по тілу кредиту та процентами за користування кредитними коштами. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 74191,72 гривень, що становить 77,6\~% (95631,72 / 74191,72 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2349,73 грн (3028 / 100 х 77,6). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial