Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

У грудні 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», в особі представника Машкіної В.М., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування позову зазначено, що 07.06.2017 Господарським судом м. Києва винесено рішення у справі № 910/24187/16 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПАТ «Київенерго» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») 196541,27 грн - боргу за спожиту активну електричну енергію, 8156,42 грн - 3% річних, 30440,35 грн - інфляційних втрат, 3527,08 - судового збору. 09.07.2018 Господарським судом м. Києва видано судовий наказ № 910/8443/18 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за договором про постачання електричної енергії № 61996 від 29.12.2011 у розмірі 62394,70 грн боргу, 17485,07 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3906,96 грн 3% річних з простроченої суми, 3970,77 грн пені, 176,20 грн витрат по оплаті судового збору. 29.08.2019 Господарським судом м. Києва винесено рішення у справі № 910/8457/19 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість з активної електричної енергії у розмірі 321475,11 грн, заборгованість з реактивної електричної енергії у розмірі 1634,09 грн, пеню у розмірі 32507,29 грн, 3% річних у розмірі 9884,29 грн, інфляційні у розмірі 32867,48 грн, судовий збір у розмірі 5975,52 грн. Вказана заборгованість за вказаними рішеннями суду залишається непогашеною жодним з відповідачів. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» зареєстровано нерухоме майно: нежитлове приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] . Однак, на вказане майно, на яке можна було звернути стягнення, було відчужено на підставі договору купівлі-продажу на користь ТОВ «КУА АПФ «ДС-Фінанс», а останній відчужив на користь [PERSON] , яка є пов`язаною з ТОВ «Житло-Сервіс-Комфорт». Позивач вважає договори купівлі-продажу фіктивними в розумінні ст. 234 ЦК України, а саме такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами. Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м., який посвідчений 17.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 178; скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» на нежитлове приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 870934080000; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м., який посвідчений 03.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченком В.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 2002; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення № 1301 з місце розташування за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 870934080000; витрати з оплати судового збору покласти на відповідачів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2023 відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування державної реєстрації права власності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Клопотання представника позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - Легкої Олени Юріївни про виклик свідківв цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування державної реєстрації права власності - задоволено. Постановлено викликати свідків: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України. У лютому 2025 представник відповідача-2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вдопвідач-2 є добросовісним набувачем в розумінні аналогії ст. 388 ЦК України, він абсолютно не знав і не міг знати про те, що відповідач-1 не мав права відчужувати вказану нерухомість, окрім цього договори є відплатними. У березні 2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому, зокрема, зазначив, що відповідач-2 не надав доказів того, що за договором купівлі-продажу укладеним між ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» та ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» була здійснена оплата. Крім того, вказаний договір був укладений при наявності арешту на майні ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт». Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У березні 2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача-2, в яких зазначено, що факт оплатності договорів сам по собі вбачається з їх змісту. Відповідач-2 не був і не є учасником вказаних позивачем судових справ і виконавчих проваджень, відтак жодним чином не був про них обізнаний. Відповідач-3 стала власником ТОВ «ДС Індинірінг» лише 08.07.2021, тобто, пізніше, аніж були укладені оспорювані договори. Просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Представник відповідача-2 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Разом з цим, суд не бере до уваги подане представником відповідача-2 клопотання про перенесення, оскільки відкладення розгляду справи призводить до порушення розумного строку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 07.06.2017 Господарським судом м. Києва винесено рішення у справі № 910/24187/16 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПАТ «Київенерго» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») 196541,27 грн - боргу за спожиту активну електричну енергію, 8156,42 грн - 3% річних, 30440,35 грн - інфляційних втрат, 3527,08 - судового збору. 09.07.2018 Господарським судом м. Києва видано судовий наказ № 910/8443/18 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за договором про постачання електричної енергії № 61996 від 29.12.2011 у розмірі 62394,70 грн боргу, 17485,07 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3906,96 грн 3% річних з простроченої суми, 3970,77 грн пені, 176,20 грн витрат по оплаті судового збору. 29.08.2019 Господарським судом м. Києва винесено рішення у справі № 910/8457/19 про стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість з активної електричної енергії у розмірі 321475,11 грн, заборгованість з реактивної електричної енергії у розмірі 1634,09 грн, пеню у розмірі 32507,29 грн, 3% річних у розмірі 9884,29 грн, інфляційні у розмірі 32867,48 грн, судовий збір у розмірі 5975,52 грн. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 30.10.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 55031900 щодо стягнення заборгованості за наказом № 910/24187/16. 29.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Згідно договору купівлі-продажу від 17.04.2019 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» (покупець), згідно якого продавець передав у власність, а покупець прийняв на умовах та в порядку, передбачених даним нежитлове приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 03.09.2020 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» (продавець) та [PERSON] (покупець) продавець передає (продає), а покупець приймає (купує) у власність належне продавцю на праві власності нежитлове приміщення № 1031, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, звернути стягнення на вказане майно не вбачалось можливим, оскільки зазначене майно було відчужене на підставі договору купівлі-продажу на користь ТОВ «КУА АПФ «ДС-Фінанс», а останній відчужив на користь [PERSON] . Позивач зазначає, що засновником ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» є ТОВ «ДС Інжинірінг». Засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ДС Інжинірінг» є [PERSON] . 07.09.2023 державним виконавцем направлено виклик керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», яким зобов`язано з`явитись до відділу 15.09.2023 об 11:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Ю. Здановської, 22/15 та надати пояснення щодо повного/часткового виконання виконавчого документа. Керівник ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» до відділу не з`явився, про причини неявки не попередив. 07.09.2023 державним виконавцем направлено запити на адресу Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, Державної служби статистики України, Державної служби України з питань праці, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації, Державної податкової служби України та Державної служби морського та річкового транспорту України щодо надання інформації про зареєстроване за ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» рухоме та нерухоме майно. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник розпоряджається, користується та володіє своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особливість режиму нерухомого майна визначається тим, що права на нього та правочини щодо нього підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 334 ЦК України). Державну реєстрацію права власності здійснена за ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» на нежитлове приміщення № 1031 з місцем розташування за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 870934080000. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» розпорядилося належним йому нежитловим приміщенням, право власності на яку до [PERSON] перейшло з дотриманням усіх необхідних процедур. Отже, предметом дослідження у даній справі є відповідність договору вимогам ч.ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Разом з тим, у даному випадку сторони уклали договір купівлі-продажу у належній формі, приступили до його фактичного виконання, оскільки [PERSON] здійснила оплату визначеної договором суми коштів, зареєструвала за собою право власності на нежитлове приміщення. Позивачем не доведено наявність у сторін свідомого наміру невиконання взятих на себе зобов`язань по договору. Разом з цим, суд зауважує, що ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» не було учасником судових рішень Господарського суду м. Києва від 07.06.2017 у справі № 910/24187/16, від 09.07.2018 у справі № 910/8443/18 та від 29.08.2019 у справі 910/8457/19 і відповідно відповідач-2 не міг бути обізнаний про вказані справи та судові рішення. Також, суд зауважує, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що відповідач-2 був обізнаний про вищевказані судові справи та під час купівлі вказаної нерухомості жодним чином був обізнаний про вищевказані судові справи і заборони. Крім того, позивач посилається на правила преюдиції, встановлені ч. 4 ст. 75 ГПК України, проте ним подано цивільний позов до місцевого загального суду першої інстанції. Відповідач-3 - [PERSON] зауважує, що купівля нею нежитлового приміщення вказаного вище була спрямована на реальне настання обумовлених договором правових наслідків, відтак вважає твердження позивача про недобросовісність її намірів необґрунтованим. Відтак, суд вважає, що відвпоідач-2 є добросовісним набувачем в розумінні аналогії до ст. 388 ЦК України, оскільки він абсолютно точно не знав і не міг знати про те, що відповідач-1 не мав права відчужувати вказану нерухомість. Разом з цим, суд звертає увагу, що вищевказані договору є відплатними. Щодо твердження позивача про те, що об`єкт нерухомості відчужено на користь пов`язаної з боржником особи - відповідача-3 не відповідає дійсності, оскільки відповідач-3 стала власником (засновником) ТОВ «ДС Інжинірінг» лише 08.07.2021, тобто пізніше, аніж були укладені оспорювані договори. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що у відповідачів не було умислу для укладення фіктивного договору і спірний договір укладений на реальне настання наслідків і не є фіктивним чи удаваним. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. ст. 77-80 ЦПК України докази на підтвердження фактичних обставин на які посилається сторона повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність взаємозв`язку та достатності. Суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин. Твердження, що укладаючи договір купівлі-продажу квартири сторони фактично не мали наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, є припущенням, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування державної реєстрації права власності. Оскільки інші позовні вимоги є похідними від основної вимоги, то у зв`язку з відмовою у задоволенні основних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, зазначені позовна вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed