Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання права власності та зняття арешту з майна. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 03.04.2009 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН № 393301 виданої ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме на 1/2 частину будинку, адреса: [ADDRESS] . 23.06.2014 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (протокол №1614240-2), а саме: 1/2 частини будинку, адреса: [ADDRESS] . Переможцем вищезазначених торгів стала [PERSON] , яка викупила лот за 52 509 грн. 30 коп.. У жовтні 2023 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно для перереєстрації прав на придбане нерухоме майно на прилюдних торгах. В результаті позивачу стало відомо, що 1/2 частину будинку за адресою [ADDRESS] до сих пір належить [PERSON] , а також на дане нерухоме майно накладено арешт. У листопаді позивач звернулась до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо скасування арешту на вищезазначене майно. 10.11.2023 року листом №80131/213 Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби позивачу було повідомлено щодо неможливості зняття арешту та знищення матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання. Посилаючись на викладені обставини та з метою захисту свого права власності, позивач звернулась до суду, оскільки зняти арешт у досудовому порядку немає можливості. Рух справи у суді Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024 року цивільна справа № 495/9618/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання права власності та зняття арешту з майна, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №876 від 18.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2025 року цивільна справа №495/9618/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання права власності та зняття арешту з майна, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2025 року цивільна справа прийнята до провадження судді та призначена до розгляду. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність та проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями\~206, 207\~цього\~Кодексу. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав на адресу суду поясненя по суті обставин, викладних у позові. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Статями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. 03.04.2009 року на підставі постанови державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серії АН №393301 було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . 23.06.2014 року були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна (протокол №1614240-2), а саме: 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Переможцем вищезазначених торгів стала [PERSON] , яка викупила лот за 52\~509 грн. 30 коп.. У жовтні 2023 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно для перереєстрації прав на придбане нерухоме майно на прилюдних торгах, проте позивачу стало відомо, що 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] до сих пір належить [PERSON] та на нерухоме майно накладено арешт. У листопаді позивач звернулася до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо скасування арешту на вищезазначене майно. 10.11.2023 року листом №80131/213 Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив позивача про неможливість зняття арешту та матеріали виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання знищені. Статтею 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах. Зазначена норма визначає, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК, згідно з якою до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до п.1.1. Тимчасових положень про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 №68/5 (які діяли на момент проведення торгів) визначають умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно. Згідно п.2.1. Положення №68/5 арештоване нерухоме майно - майно боржника, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Відповідно до п.2.2. Положення №68/5 прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Згідно п.2.7. Положення №68/5 продажна ціна лота - фактична ціна реалізації лота на прилюдних торгах. Відповідно до п.5.1. Положення №68/5 на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно в такому порядку: переможець перераховує на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди спеціалізованій організації за цим лотом, сплаченої на поточний рахунок організатора прилюдних торгів; сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок організатора прилюдних торгів, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на прилюдних торгах майна і залишається спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації цього майна. Різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди спеціалізованій організації перераховується переможцем на поточний рахунок цієї організації. Відповідно до п.6.1. Положення №68/5 після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно п.6.2. Положення №68/5 затверджений акт державний виконавець видає переможцеві не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Відповідно до п.6.2. Положення №68/5. копія акта надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації. 23.06.2014 року позивач стала переможцем торгів з продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та в подальшому нею було сплачено різницю між продажною ціною придбаного нею лота і суми винагороди організатора прилюдних торгів, що підтверджуються квитанціями про сплату. Всупереч норм встановлених у Положенні № 68/5 державним виконавцем не було складено акт про проведені прилюдні торги. Отже, відносини, які виникли у позивача з приводу придбання майна на прилюдних торгах мали характер договірних відносин з купівлі-продажу. Недотримання порядку оформлення результатів прилюдних торгів, визначеного Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 №68/5 є підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. З листа Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 64820/21.3 від 26.06.2025 року вбачається, що з 03.04.2009 року по 15.04.2009 року у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №12172171 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2009 року, справа №2-1395 про накладення арешту на майно [PERSON] , включно на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Дане виконавче провадження в порядку п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено на підставі фактичного виконання рішення суду. Згідно п.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Безпідставна наявність арешту на майно, яке належить позивачу, порушує права останньої на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд, тому, не зняття арешту з майна порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до переконання про те, що існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна порушує права позивача як власниці вказаного нерухомого майна, позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, а оскільки іншого способу захисту свого права власності у позивача не має та обраний спосіб в даному випадку суд вважає правильним, суд приходить до виснову, що поданий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved