Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

14.04.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом скасування запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо типу обтяження: номер запису про обтяження: 17203652 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 01.10.2006 14:06:19; державний реєстратор: Василишина Людмила Василівна, Калинівська державна нотаріальна контора, Хмільницький районний нотаріальний округ, Вінницька обл.; документи, подані для державної реєстрації: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 25.06.2003, видавник: Замостянський районний суд м. Вінниці; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32148453 від 01.11.2016 11:23:07, Василишина Людмила Василівна, Калинівська державна нотаріальна контора, Хмільницький районний нотаріальний округ, Вінницька обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, адреса: [ADDRESS] . Обтяжувач: Замостянський районний суд міста Вінниці, причина відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3813830, 01.10.2006 14:06:19; зміст, характеристика обтяження: архівна заборона № 241631-1972 від 25.06.2003 року; опис предмета обтяження: арешт на все майно, за виключенням домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що є власником житлового будинку та присадибної земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,546га., кадастровий номер 0521684800:05:000:0147; 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9863га., кадастровий номер 0521684800:05:000:0303. Маючи намір реалізувати право на розпорядження (відсудження) свого майна, дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, міститься обтяження, а саме арешт нерухомого майна. Оскільки боргові зобов`язання у справі, за якою було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно, відсутні, а справа закрита у зв`язку з відмовою позивача від позову, відсутні правові підстави для продовження дії обтяження, а тому він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 року, визначено склад суду з розгляду цивільного позову: головуючого суддю Сєліна Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 29.04.2025 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду вінницької області від 10.06.2025 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, на заперечує проти їх задоволення. Третя особа завідувач Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області ВАСИЛИШИНА Л.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не висловила. За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному процесуальним законом у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що в провадженні Замостянського районного суду міста Вінниці перебувала цивільна справа № 2-2658/2003 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. В рамках цієї цивільної справи № 2-2658/2003, на підставі ухвали Замостянського районного суду міста Вінниці від 25.06.2003 року був забезпечений позов шляхом накладення арешту нерухомого майна [PERSON] . Виконуючи це судове рішення, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна несений запис про обтяження: номер запису про обтяження: 17203652 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 01.10.2006 14:06:19; державний реєстратор: Василишина Людмила Василівна, Калинівська державна нотаріальна контора, Хмільницький районний нотаріальний округ, Вінницька обл.; документи, подані для державної реєстрації: ухвала суду, серія та номер: б/н, виданий 25.06.2003, видавник: Замостянський районний суд м. Вінниці; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32148453 від 01.11.2016 11:23:07, Василишина Людмила Василівна, Калинівська державна нотаріальна контора, Хмільницький районний нотаріальний округ, Вінницька обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, адреса: [ADDRESS] . Обтяжувач: Замостянський районний суд міста Вінниці, причина відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3813830, 01.10.2006 14:06:19; зміст, характеристика обтяження: архівна заборона № 241631-1972 від 25.06.2003 року; опис предмета обтяження: арешт на все майно, за виключенням домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Замостянського районного суду міста Вінниці від 11.09.2003 року у справі № 2-2658/2003, прийнято відмову позивача [PERSON] від позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди відповідачами, а провадження у справі закрито. Проте, заходи забезпечення позову не були скасовані судом, та діють на даний час. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. За статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Накладена заборона відчуження, впродовж тривалого часу за відсутності правових підстав для її продовження, порушує право позивача на вільне користування майном, зокрема, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено, позивач позбавлений можливості захистити свої права в інший спосіб. Вимога позивача, що ґрунтується на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні частини 4 статті 263 ЦПК України). Судом під час розгляду справи не встановлено підстав для збереження арешту майна, а тому позовна заява підлягає задоволенню. За приписами частин першої-третьої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved