Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача в свою користь заборгованість за договором № С11.907.79610 від 09.03.2017 у розмірі 32684,81 грн та судові витрати. Позов мотивовано тим, що Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] 09.03.2017 уклали договір № С11.907.79610, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня та випускає клієнту платіжну карту [NUMBER] . Як йдеться в п. З Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1 Договору), ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 15000,00 грн (п.п.3.2 Договору кредиту). У зв`язку із неповерненням заборгованість [PERSON] за Договором № С11.907.79610 від 09.03.2017 станом на 19.12.2023 (дата відступлення) становить 32684,81 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 10 625,64 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 22059,17 грн. Право вимоги до позивача за кредитним договором перейшло на підставі договорів факторингу від 19.12.2023, який уклали Акціонерне товариство «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та від 22.12.2023 № 22/12-2023, укладений між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувся в суд із заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] 09.03.2017 уклали договір № С11.907.79610, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня та випускає клієнту платіжну карту [NUMBER] . Згідно пункту 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1 Договору), ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 15000,00 грн (п.п.3.2 Договору кредиту ). Згідно п.п. 3.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] за період із 09.03.2017 по 19.12.2023 (а.с.11-25) вона користувалася рахунком, здійснювала платежі та погашала заборгованість. Як видно із Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № С11.907.79610 від 09.03.2017, станом на 19.12.2023 заборгованість становить 32684,81 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 10625,64 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 22059,17 грн. Акціонерне товариство «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 19.12.2023 уклали договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно до пункту 5.1 договору право вимоги вважається такими, що перейшли від клієнта до Фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених пунктом 4.1 договору Відповідно до друкованого реєстру боржників №2 від 19.12.2023 (а.с. 39) ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає пава вимоги, серед іншого, до [PERSON] за кредитним договором № С11.907.79610. На виконання пункту 4.1. договору факторингу ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перерахував на користь AT «Ідея Банк» 11576112 грн та 200000 грн що підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті від 17.10.2023 №611 та 20.12.2023 №45 та (а.с. 42, 43). ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 22.12.2023 уклали Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № СІ 1.907.79610 від 09.03.2017. П. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги яка становить 11861032,61 грн. Відповідно до пункту 5.1 договору право вимоги вважається такими, що перейшли від клієнта до Фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених пунктом 4.1 договору Відповідно до друкованого реєстру боржників №2 від 22.12.2023 (а.с.49-50) ТОВ «Фінансова компанія\~«Профіт Капітал» приймає пава вимоги, серед іншого, до [PERSON] за кредитним договором № С11.907.79610. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРІНГ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 05.03.2025 підписали Акт про відсутність взаємних претензій щодо виконання своїх обов`язків за договором факторингу від 22.12.2023 №22/12-2023. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно із частиною другою статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3). Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено судом Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] 09.03.2017 уклали договір № С11.907.79610, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня та випускає клієнту платіжну карту MasterCard із встановленням кредитного ліміту на суму, відповідно до умов договору Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг. На підтвердження існування у відповідача заборгованості за кредитним договором, представником позивача було надано до суду розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по картці, яка містить інформацію про здійснені відповідачем операції по картці. Як вбачається з вказаної виписки про рух коштів по рахунку, відповідач активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, що на переконання судді свідчить про те, що відповідач безсумнівно розумів зміст та характер надаваних йому банківських послуг, бо тривалий час користувався наданим йому кредитним лімітом, здійснюючи використання наданих кредитних коштів для задоволення власних потреб. Отже, встановлені обставини справи щодо руху коштів по картці відповідача свідчать про те, що останній був обізнаним про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у його вільному електронному доступі. У свою чергу, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором. Отже, надані банком виписка про рух коштів по картці відповідача та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість, однак належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Встановлено, що право вимоги до [PERSON] за договором від 09.03.2017 №С11.907.79610 перейшло до позивача на підставі договорів факторингу 19.12.2023 №19/12-2023 та від 22.12.2023 №22/12-2023, що підтверджується змістом договорів, платіжними інструкціями та витягу з Реєстру договорів. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Суду не надано доказів повернення відповідачем кредиту та відсотків, а тому, суд приймає розрахунок позивача, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за Договором № С11.907.79610 від 09.03.2017 станом на 19.12.2023 (дата відступлення) становить 32684,81 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10625,64 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 22059,17 грн, а тому позов слід задоволити. Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати на суму 3028 грн зі сплати судового збору (а.с. 5) та 7000 грн - витрат на правову допомогу, що підтверджується договором із АБ «Правовий курс» від 01.07.2024 (а.с. 54-58), додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги (а.с. 58), актами приймання-передачі від 10.04.2025 та від 14.005.2025 на суму 7000 грн (а.с. 59,60), платіжною інструкцією від 05.06.2025 (а.с. 62), довіреністю (а.с. 66), разом - 10028 (3028+7000) грн. Зважаючи на те, що позов задоволено, на підставі частини першої 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 10028 грн. судових витрат На підставі наведеного,

Outcome: approved