Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Ірпінської міської державної нотаріальної контори про встановлення факту припинення заборони, скасування відповідного обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в якому позивач просить суд: скасувати обтяження - заборону (архівний запис), яку внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об?єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: № 44629; зареєстровано: 29.06.2004 16:32:09 за № 44629 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, 55; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 11.01.1980, Радгосп «Рубежівський»; об?єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2282639KIEV9999, архівна дата: 28.01.2000, дата виникнення: 11.01.1980, № реєстра: 1, внутр. № 1B01A93D22F1432F6348, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис від 29.06.2004 за №44629 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, 08200, Київська обл., м.Ірпінь, вул. Центральна, 55 про обтяження - заборону (архівний запис) на будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку № 275 від 16.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 276 та земельної ділянки кадастровий номер 3210800000:01:014:0075, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку № 276 від 16.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 276. Також, в позові зазначається, що\~згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження у виді заборони № 44629 від 29.06.2004, зареєстроване реєстратором Ірпінської міської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення, б/н, Радгосп «Рубежівський», дата виникнення 11.01.1980, власником майна зазначено [PERSON] , архівний номер 2282639KIEV9999, архівна дата: 28.01.2000, № 1B01A93D22F1432F6348. Крім того, зауважується, що згідно листа КП «Бучанського бюро технічної інвентаризації» Бучанської міської ради № 477 від 14.12.2015, щодо житлового будинку [ADDRESS] , раніше мав будинок, який за документами як мінімум з 1985 року має новий номер «7». Останній перехід прав власності щодо цього будинку відбувся ще в 1998 і номер будинку в правовстановлюючому документі зазначено «7». Тобто [PERSON] та його спадкоємці жодного відношення до будинку заявника [PERSON] не мають, як і не мають відношення до вказаного обмеження у вигляді заборони, накладеного 11.01.1980. Також зазначено, що сім`ї [PERSON] належить будинок, який з 1985 року має № 7, а сім`ї [PERSON] належить будинок, який мінімум з 1985 має № 11а. Як вказує позивач,\~реєстратором (Ірпінською міською державною нотаріальною конторою) 29.06.2004 була помилково накладена заборона не на будинок [PERSON] , а на будинок [PERSON] , до якого [PERSON] та його спадкоємці не мали жодного відношення, що свідчить про помилковість внесених даних до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та відсутність підстав для накладення заборони на майно. Таким чином, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власник майна, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.11.2024 позовну заяву передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 29.01.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Шурхно А.А. не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Ірпінської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, 26.06.2025 завідувачем державної нотаріальної контори подано листа, в якому зазначено, що Ірпінська державна нотаріальна контора не може виступати в якості відповідача у справі, так як відповідно до «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» є лише реєстратором. Окрім того, просила проводити розгляд справи за відсутності представника контори. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, загальною площею 166,6 кв.м., житловою площею 75,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку від 16.04.2016, серія та номер 275, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінської міського нотаріального округу Київської області Білоконь С.І. Також встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.04.2016, серія та номер 276, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., [PERSON] належить земельна ділянка, кадастровий номер: 3210800000:01:014:0075, площею 0,0324, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачем до справи долучено інформаційну довідку №\~366743222\~з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, дата формування:\~21.02.2024, в якій зазначено наступні відомості: - з реєстру речових прав:\~житловий будинок, загальною площею 166,6 кв.м, житловою площею 75,7 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] \~(реєстраційний номер 829632532108); відомості про власника: [PERSON] ; дата державної реєстрації: 16.04.2016; документи подані для державної реєстрації: договір дарування житлового будинку, серія та номер:275, виданий 16.04.2016, видавник: Білоконь С.І., приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області; - з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 44629; зареєстровано: 29.06.2004 16:32:09 за № 44629 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н 11.01.1980, Радгосп «Рубежівський»; об`єкт обстеження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] , причина: відсутність коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2282639KIEV9999, архівна дата: 28.01.2000, дата виникнення: 11.01.1980, № реєстра: 1, внутр.№ 1B01A93D22F1432F6348. Також, позивачем до позову долучено копію\~рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 348 від 20.08.2015 «Про розподіл будинковолодіння на два обособлених з присвоєнням окремих поштових адрес», відповідно до якого вирішено виділити в окремі будинковолодіння частини житлового будинку літ. «А» (приміщення квартири [ADDRESS] та приміщення квартири [ADDRESS] , та встановити об?єктам нерухомості, а саме: частині житлового будинку літ. «А», що розташовані на земельній ділянці, площею 478 кв.м, наступну поштову адресу: [ADDRESS] ; частині житлового будинку літ. «А», з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці, площею 324 кв.м, наступну юридичну адресу: [ADDRESS] . Як видно з листа № 477 від 14.12.2015, за підписом заступника директора КП «Бучанське бюро технічної інвентаризації», щодо житлового будинку [ADDRESS] сформована лише одна інвентаризаційна справа № 4973 на замовлення та згідно документації, поданої [PERSON] , іншої інвентаризаційної справи щодо будинку [ADDRESS] а БТІ немає. Також зазначено, що номер «11а» раніше мав будинок, який за документами як мінімум з 1985 вже має новий номер «7». Останній перехід права власності щодо цього будинку відбувся ще в 1998 році і номер будинку в правовстновлювальному документі зазначено «7» (як і у попередніх трьох юридичних документах 1985 та 1988). Також в матеріалах справи міститься\~витяг з Єдиного реєстру боржників від 27.11.2024, згідно якого за пошуковими параметрами: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , інформація відсутня. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. У випадку, якщо\~закон\~або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За змістом ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до\~закону\~за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, зокрема із правочинів (ч. 1\~ст. 328 цього Кодексу). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам\~Конституції України\~та Конвенції. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, на яке накладено арешт. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наявність накладеної заборони на майно, неможливість скасування заборони в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття скасування відповідного обтяження, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такої заборони, оскільки в цій частині позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених позивачем обставин. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині скасування заборони, підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження заборону. Відповідно до ч.3\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, скасування обтяження - зняття заборони не є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребує, тому вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис від 29.06.2004 за №44629 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, 08200, Київська обл., м.Ірпінь, вул. Центральна, 55 про обтяження - заборону (архівний запис) на будинок [ADDRESS] , задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial