Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] та здійснює оплату за спожиту електричну енергію. Посилаючись на те, що відповідачем неправомірно нараховано йому борг з урахуванням мораторію встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позивач вважає незаконними такі дії відповідача та просить: - визнати протиправними дії відповідача по відключенню 18 березня 2024 року електричної енергії у квартирі [ADDRESS] ; - зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір про постачання електричної енергії до квартири [ADDRESS] на умовах діючого договору № 200907382 від 19.01.2016 року про користування електричною енергією укладеного між ПАТ «Київобленерго» в особі заступника начальника Васильківського районного підрозділу (РП) Хижко М.Л. та батьком позивача - [PERSON] ; - зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір про реструктуризацію боргу за електричну енергію, який виник за період дії мораторію на відключення; - зобов`язати відповідача поновити постачання електричної енергії у квартиру [ADDRESS] (а.с. 1 6). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. 09 квітня 2024 року судом отримано відзив на позов за змістом якого представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що на місто Васильків не включено до переліку населених пунктів на території яких ведуться бойові дії та у товариства відсутні підстави для укладення із позивачем договір про постачання електричної енергії та реструктуризації боргу, як і за електричну енергію, який виник за період дії мораторію на відключення (а.с. 33 37). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Забезпечення і споживання електричною енергією за адресою: [ADDRESS] здійснювалось на підставі договору №\~200907382 про користування електричною енергію від 19.01.2016 року, укладеного між [PERSON] і ПрАТ «Київобленерго». Вказану обставину сторони визнали і не заперечили. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2017 року (а.с. 17). На вимогу пункту 13 розділу\~XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України\~«Про ринок електричної енергії» щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, ПрАТ\~«Київобленерго» було створено ТОВ\~«Київська обласна енергопостачальна компанія». 14.06.2018 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №\~429 ТОВ\~«Київська обласна ЕК» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. Згідно із пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону на\~ТОВ\~«Київська обласна ЕК» покладено виконання функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання (ПрАТ\~«Київобленерго»). На виконання постанови НКРЕКП №\~1268 від 26.10.2018 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» ПрАТ\~«Київобленерго» було: - визначено та сформовано перелік споживачів, які відповідно до статті 1 Закону належать до категорії побутових та малих непобутових споживачів (п.\~3 Методичних рекомендацій); - передано дані про споживачів в електронному вигляді у форматі «xls» до постачальника універсальних послуг, а саме: ТОВ\~«Київська обласна ЕК» (п.\~7 Методичних рекомендацій). Тобто, з метою безперервного постачання електричної енергії як споживачу за адресою померлого батька позивача всі його дані як споживача електричної енергії було передано Товариству як постачальнику універсальних послуг, який не може відмовити побутовому споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії (абзац 2 частини 1 статті 63 Закону). Згідно із пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У даному випадку з 01.01.2019 року за об`єктом споживання за адресою: [ADDRESS] здійснювалось фактичне споживання електричної енергії, що підтверджується переданими Оператором систем розподілу ПрАТ\~«ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ТОВ\~«Київська обласна ЕК» обсягами електроенергії. При цьому, зняття показів за об`єктом можливе лише за наявності укладеного Договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (п.\~2.1.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №\~311 від 14.03.2018 року). Згідно із п.\~1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Своєю чергою, укладення Договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є необхідною передумовою для укладення Договору про постачання електричної енергії. Натомість отримання від ОСР обсягів розподіленої електричної енергії є підставою для проведення нарахування з боку Товариства вартості (ціни) спожитої електричної енергії. Зокрема, здійснювалися періодичні оплати за спожиту електричну енергію на загальну суму 21\~135 гривень 76 копійок. Відповідно до п.\~5.7 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором. На підставі наданих ОСР обсягів Товариством щомісячно формувалися рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, в яких відображено персональні дані споживача [PERSON] , дані про укладений Договір, інформацію щодо тарифів, суми до сплати, адреси об`єктів споживання, ЕІС-код точки комерційного обліку тощо. Одночасно, суд звертає увагу на той факт, що позивач не повідомив товариство про смерть свого батька та не подав відповідачу жодних заяв про зміну власника/смерть попереднього власника та укладення нового договору про постачання електричної енергії, а також не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Оскільки за об`єктом споживання позивача в січні 2019 року відбувалося фактичне споживання електричної енергії та в подальшому здійснювалися періодичні оплати рахунків постачальника універсальних послуг, в розумінні чинного законодавства, [PERSON] був споживачем, що приєднався до публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №\~400907382 від 01.01.2019 року. Як наслідок, відповідач правомірно вважав померлого [PERSON] споживачем електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальним послуг, оскільки відповідач не знав і не міг знати про смерть споживача. Надалі, про факт смерті [PERSON] відповідач дізнався із листа позивача отриманого 12.03.2024 року (а.с. 42 43). Відповідно до переданих ОСР обсягами, за об`єктом позивача здійснювалось споживання електроенергії протягом періоду з лютого 2022 року по березень 2023 року, внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, позивач протягом останніх шести років замовчував факт смерті свого батька, при цьому споживав електричну енергію за об`єктом, частково сплачував її вартість, але не вчиняв жодних дій, спрямованих на укладення договору про постачання електричної енергії з товариством. При цьому, у відповідача були відсутні підстави для укладення із позивачем договору про постачання електричної енергії, оскільки звертаючись до товариства 12.03.2024 року позивач не додав до своєї заяви всіх необхідних документів, визначених чинним законодавством. Відповідно до п.\~3.2.6 ПРРЕЕ укладення споживачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання. Згідно із п.\~3.2.10 ПРРЕЕ споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору постачання електричної енергії споживачу. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору. Споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами (п.\~3.2.13 ПРРЕЕ). Своєю чергою, в заяві-приєднання, затвердженій Додатком №\~6 до ПРРЕЕ, яка є невід`ємним додатком до договору, обов`язково зазначаються: 1) обрана комерційна пропозиція; 2) прізвище, ім`я, по батькові споживача; 3) унікальний номер запису в ЄДДР (за наявності); 4) РНОКПП (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку в паспорті (або слово «відмова» у разі, якщо паспорт виготовлений у формі картки) серія та номер паспорта); 5) тип та адреса об`єкта, номер запису про право власності та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП на нерухоме майно або назва, номер та дата видачі (підписання) документа, який підтверджує право користування об`єктом; 6) ЕІС-код об`єкта (площадки вимірювання)*; 7) найменування оператора системи, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; 8) наявність пільг/субсидії (у разі укладення договору про постачання електричної енергії з індивідуальним побутовим споживачем); 9) джерело обміну документами (номер засобу зв`язку, офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти (за наявності)) *ЕІС-код за точкою комерційного обліку присвоюється точці розподілу електричної енергії за об`єктом існуючого споживача Оператором систем розподілу під час укладення зі споживачами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (п.\~9 постанови НКРЕКП №\~312 від 14.03.2018 року). Пунктом 3.2.12 ПРРЕЕ визначено, що разом із заявою-приєднанням споживач фізична особа також надає: 1)\~копію паспорта; 2)\~документ, що посвідчує право на представництво інтересів особи у випадку подання заяви представником; 3)\~копію документа, що підтверджує право власності чи користування об`єктом; 4)\~паспорт точки розподілу/передачі об`єкта (площадки вимірювання) (оформлюється під час укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії). Також, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до п.\~2.2 Типового договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Натомість, у даному випадку позивачем не надано жодних підтверджень щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що свідчить про його фактичну відсутність та не дотримано вимогу Типового договору. Згідно з п.\~5.13 Типового договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії Постачальника. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію Споживачу Постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії. Проте, позивачем не надано жодних підтверджень щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії; за відсутності договору споживач не може здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії; отже, позивачем не дотримано вимогу Типового договору. Пунктом 6.2 Типового договору встановлено, що споживач зобов`язується мати діючий договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії з оператором системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднана до електричних мереж електроустановка Споживача. Однак, у даному випадку позивачем не надано жодних підтверджень щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що свідчить про його фактичну відсутність. Як наслідок, позивачу необхідно спочатку укласти договір про надання послуг з розподілу електричної енергії з Оператором системи розподілу. При цьому, позивач не врахував, що Правила роздрібного ринку електричної енергії чітко передбачають порядок приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а також встановлюють конкретний перелік документів, що подається електропостачальнику. У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про те, що у відповідача відсутні правові підстави для укладення із позивачем Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки у останній не уклав договір про надання послуг з розподілу електричної енергії з ОСР та не має паспорту точки розподілу. За відсутності зазначених документів укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг суперечить ПРРЕЕ. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідач правомірно припинив постачання електричної енергії за адресою позивача, оскільки пунктом\~3 постанови Кабінету Міністрів України №\~1405 від 29.12.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №\~206 від 05.03.2022 року, за якими: до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Проте, місто Васильків відсутнє в переліку територій на яких ведуться бойові дії. У підсумку, суд не приймає до уваги та відхиляє усі наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо викладених ним обставин неправомірних дій відповідача, оскільки такі доводи позивача не спростовують вищенаведені норми спеціального законодавства, що регулюють правовідносини в сфері надання електричної енергії побутовим споживачам. Отже, під час розгляду справи судом не встановлено факту неправомірних дій відповідача, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Воднораз, обґрунтовуючи дане судове рішення, суд керується нормою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно із яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed