Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

представник позивача просить суд встановити їй, [PERSON] , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її двоюрідного брата, [PERSON] , [INFO] , терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, обґрунтовуючи позов наступним. Вона, [PERSON] , прізвище до шлюбу - [PERSON] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Так, її батько - [PERSON] , є рідним дядьком [PERSON] , спадкодавця, по лінії батька. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області в справі №368/895/15-ц від 16.06.2015 року [PERSON] , [INFO] , уродженця села Мирівка Кагарлицького району Київської області оголошено померлим. Рішення набрало законної сили 30.06.2015 року. У зв`язку із оголошенням її двоюрідного брата, [PERSON] померлим відкрилася спадщина на належне йому майно: земельна ділянка площею 4,97 га, що знаходиться у Кагарлицькому (нині - Обухівському) районі Київської області Мирівська сільська рада (нині - Кагарлицька міська рада) з цільовим призначенням - для товарного сільськогосподарського виробництва. Однак отримати свідоцтво про смерть для оформлення інших пов`язаних документів, вона не могла оскільки в судовому порядку необхідно було встановити факт родинних зв`язків між нею та оголошеним померлим двоюрідним братом - [PERSON] . Вона звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних зв`язків. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області у справі №368/126/18 від 18.04.2018 року встановлено факт родинних відносин між нею, [PERSON] , та двоюрідним братом - [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 21.08.2018 року. 21 січня 2025 року нею, [PERSON] , було подано заяву про відкриття спадщини та заведення спадкової справи після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] . Проте державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори відмовила у прийняття заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що необхідно звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини (лист №26/01-16 від 21.01.2025 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р.: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем, відкриття спадщини. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають». Як нею зазначалося вище, вона не мала змоги звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини, оскільки зверталася до уповноважених органів для отримання свідоцтва про смерть, проте внаслідок відмови їй у цьому була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Так, починаючи із 26 січня 2018 року до 21 травня 2018 року у провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувала справа про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у справі № 368/126/18 було встановлено обставини справи, зокрема зазначено, що суд встановив, що вона проживала однією родиною із [PERSON] , про що свідчить довідка-виписка від 05.07.2016 року №505 в будинку, який належав бабусі заявниці - [PERSON] , 1917 р.н. Після консультації із юристом, який вивчив зазначене судове рішення та наголосив на встановленні судом факту спільного проживання із спадкодавцем, вона була впевнена у тому, що автоматично вступила у спадщину, як їй пояснили, відповідно до положень цивільного законодавства України, а тому додатково вчиняти дії для вступу в спадщину не потрібно. Крім того, вона не є фахівцем у галузі права та була переконана, що оскільки вона є єдиною спадкоємицею, заперечувати проти набуття нею спадщини після смерті двоюрідного брата - [PERSON] ніхто не буде. Подальше введення карантинних обмежень та початок повномасштабної військової агресії Росії, також є причинами пропуску нею строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки протягом тривалого проміжку часу на території України нестабільна безпекова ситуація та введено ряд обмежень, що утруднюють процес здійснення юридичних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до змісту Постанови Верховного Суду від 4 лютого 2024 року у справі №404/7153/20, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення), правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення), двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки, двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення), двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Так, [PERSON] , [INFO] , є її двоюрідним братом, що, зокрема, підтверджується рішенням Кагарлицького районного суду Київської області в справі № 368/126/18 від 18.04.2018 року, а тому вона є спадкоємицею відповідно до закону. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7, від 30.05.2008 року, відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнє відоме місце проживання [PERSON] - кв. [ADDRESS] (згідно із рішенням Кагарлицького районного суду Київської області в справі №368/895/15-ц від 16.06.2015 року). Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Дітей у нього не було, в офіційно зареєстрованих шлюбах не перебував. Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розписка про отримання судової повістки, причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, яка не заперечує проти проведення заочного розгляду та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області в справі №368/895/15-ц від 16.06.2015 року [PERSON] , [INFO] , уродженця села Мирівка Кагарлицького району Київської області, було оголошено померлим. Рішення набрало законної сили 30.06.2015 року. У зв`язку із оголошенням двоюрідного брата позивача, [PERSON] померлим відкрилася спадщина на належне йому майно: земельна ділянка площею 4,97 га, що знаходиться у Кагарлицькому (нині - Обухівському) районі Київської області Мирівська сільська рада (нині - Кагарлицька міська рада) з цільовим призначенням - для товарного сільськогосподарського виробництва. Отримати свідоцтво про смерть для оформлення інших пов`язаних документів, позивач не могла оскільки в судовому порядку необхідно було встановити факт родинних зв`язків між позивачем та оголошеним померлим двоюрідним братом - [PERSON] . Позивач [PERSON] зверталася до Кагарлицького районного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних зв`язків. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області у справі №368/126/18 від 18.04.2018 року встановлено факт родинних відносин між нею, [PERSON] , та двоюрідним братом - [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 21.08.2018 року. Позивач, [PERSON] , прізвище до шлюбу - [PERSON] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Так, її батько - [PERSON] , є рідним дядьком [PERSON] , спадкодавця, по лінії батька. 21 січня 2025 року позивачем, [PERSON] , було подано заяву про відкриття спадщини та заведення спадкової справи після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] . Проте державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори відмовила у прийняття заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що необхідно звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини (лист №26/01-16 від 21.01.2025 року). Вона, [PERSON] , прізвище до шлюбу - [PERSON] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Так, її батько - [PERSON] , є рідним дядьком [PERSON] , спадкодавця, по лінії батька. Після смерті [PERSON] спадкова справа до його майна не відкривалася. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Відповідно до п.п. 2, 6\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. Позивач з поважних причин своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини свого двоюрідного брата [PERSON] . Таким чином, строк на прийняття спадщини [PERSON] позивачем був пропущений з поважних причин та без його поновлення позивач не може реалізувати свої права як спадкоємиця та отримати спадщину своєї [PERSON] . Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved