Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та Відповідачем 27 червня 2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №\~281, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя у сторін не склалось через різні погляди на життя, сім`ю та шлюб, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, що стало підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, у зв`язку з чим остання наполягає на його розірванні. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та не надавати сторонам строк для примирення. Ухвалою від 06.08.2025 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановивши сторонам строк для подання заяв по суті справи. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно зі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ч.\~1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. ст. 104-105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. У ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. ст. 110, 112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 281, виданий Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а. с. 13). Суд беззаперечно встановив, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, Позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з Відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Окрім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час не підтримують сімейних відносин, Позивачка втратила до Відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.\~12,\~89,\~264-265,\~274-275,\~279 ЦПК України,

Outcome: approved