Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Боровик А.В., через підсистему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом\~до [PERSON] , у якому просять стягнути з\~відповідача в\~порядку регресу\~161\~580,00\~грн, судові витрати у\~сумі 3028,00 грн просять покласти на\~відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.09.2023 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Kia», д.р.н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з автомобілем «Citroen», д.р.н [NUMBER] . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/13796/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду № 638/13796/23 від 31.01.2024 року вищевказану постанову залишено без змін. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як особи винної за шкоду заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ яке відповідно до пп. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільноправову відповідальність, здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 160 000,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 161 580,00 грн. У зв`язку з тим, що МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та законодавства України просять задовольнити позов та стягнути з відповідача суму понесених витрат в розмірі 161 580,00 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.03.2025 року цивільна справа за вказаним позовом передана до Фрунзенського (нині - Немишлянського) районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю. Ухвалою Фрунзенського (нині - Немишлянського) районного суду м.Харкова від 15.04.2025 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова 22.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Представник позивача Боровик А.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки відповідач та його представник суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить наступного висновку. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 року (справа № 638/13796/23, провадження №3/638/5822/23) встановлено, що [PERSON] 23.09.2023 о 19-35 год., керуючи транспортним засобом Кіа Sorento, д.н.з, [NUMBER] , рухаючись по вул.Космічна, 14 в м. Харкові не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на припарковане авто Citroen СЗ, д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу інерційним рухом відкинуло на інше припарковане авто Subaru Outback, д.н.з. [NUMBER] . При ДТП авто отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Внаслідок вказаних подій [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти\~неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн на користь держави. Постановою Харківського апеляційного суду від 31.01.2024 року (справа № 638/13796/23, провадження № 33/818/108/24) апеляційну скаргу захисника [PERSON] - адвоката Семехи Д.С. - залишено без задоволення. Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року за ст. 124 КУпАП залишено без змін. Згідно з ч.ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «Citroen», модель «СЗ», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , перебував у праві власності [PERSON] , [INFO] , який мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних заходів № 211749297, строком дії з 04.11.2022 року до 03.11.2023 року включно (а.с. 25,26). Згідно інформації, наданої позивачем, на момент ДТП 17.11.2021 року транспортний засіб «Kia», д.н.з. [NUMBER] , був під керуванням [PERSON] , не мав полісу внутрішнього страхування (а.с. 13-18). Відповідно до\~звіту № 400\~з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, складеного 28.10.2023 року зроблено висновок, що ринкова вартість автомобіля CITROEN СЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , 2019 року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 23.09.2023 року, до настання пошкоджень складає 484676,38 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля CITROEN СЗ, р.н [NUMBER] , складає 449153,05 грн з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні деталі. Коефіцієнт фізичного зносу складників автомобіля що підлягають заміні 0,35. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля CITROEN СЗ, р.н [NUMBER] складає 332475,69 грн з урахування ПДВ на складові частини та кріпильні деталі (а.с. 28-49). Моторне (транспортне) страхове бюро України визнало дорожньо-транспортну пригоду, зазначену у даній справі, страховим випадком та на підставі заяви про страхове відшкодування від 30.10.2023 виплатило на користь власника автомобіля «CITROEN СЗ», д.р.н. [NUMBER] , - [PERSON] , суму страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 940899 від 16.10.2024 року (а.с. 51,52). Окрім того, позивачем здійснені витрат пов`язані з встановленням розміру збитків, розглядом справи у розмірі 1580,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 56575 від 15.01.2024 року, за якою МТСБУ на рахунок ФОП [PERSON] здійснено оплату за послугу аваркома (експерта) по справі №96974, згідно рах.№392 від 28.11.2023 року, т.з. АХ1237HT) (а.с. 50). Статтею 22\~ЦК України передбачено право особи на відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IVвід 1 липня 2004 року (далі - Закон №1961-IV) регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7\~статті 1 Закону № 1961-IV). За вимогами\~статті 3 Закону №1961-IV\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відомостей про те, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди виконав вимогу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 17.1. ст.17\~Закону №1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього\~Закону\~та чинного законодавства України. Пунктом 17.2. ст.17\~Закону №1961-IV зазначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За положеннями\~ст.29 Закону №1961-IV\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 39 Закону №1961-IV моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пункту 41.4.\~статті 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Таким чином, у МТСБУ має правові підстави для відшкодування з винної особи понесених витрат, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що узгоджується з позиціями Верховного Суду, зокрема, у постанові від 19.10.2021 року по справі № 646/6469/21. Згідно зі\~статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» та статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 38.2.1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ч.\~1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі\~ст.\~1187\~ЦК України\~шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом вимог ч.ч. 2, 3 ст.\~22, ст.\~1166, ч. 2 ст.\~1192 ЦК України\~розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі. МТСБУ зобов`язане відшкодувати завдану шкоду з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові частини відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як особа, винна в ДТП, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. У постанові від 03.12.2018 року по справі № 2а-10503/09/1570 ВС вказав, що преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню (п. 49). Для спростування преюдиційних обставин учасник справи, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, в загальному порядку за правилами визначеними процесуальним законодавством (п.51). Вина [PERSON] встановлена постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 року у справі № 638/13796/23, яка набрала законної сили 31.01.2024 року. Доказів на спростування преюдиційних обставин суду не надано. Враховуючи викладене суд доходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з відповідача суми відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню 161\~580,00 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з платіжним дорученням № 5414 від 03.03.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Питання про стягнення судових витрат по сплаті судового збору, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved