Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 54422,50 грн. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 26\~грудня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан» (далі\~ ТОВ\~«Мілоан»)\~та [PERSON] \~укладено договір\~про споживчий\~кредит №\~104106995,\~за умовами\~якого відповідач\~отримав кредит\~в сумі\~20000\~грн.\~і зобов`язався\~повернути його,\~а також\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом.\~ТОВ «Мілоан» свої\~зобов`язання за\~договором виконало\~та надало\~відповідачу кредит\~в обумовленому\~в договорі\~розмірі.\~У порушення\~умов договору [PERSON] свої зобов`язаннят\~по погашенню\~кредиту належним\~чином не\~виконував,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~в розмірі 54422,50 грн., з яких: 19400 грн. основний борг, 33222,50 грн. відсотки та 1800 грн. комісія. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, згідно з яким право вимоги за договором № 104106995 перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 31 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху 11 серпня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 104106995 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 6-10). Сума кредиту (загальний розмір) становить 20000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 26 грудня 2021 року (строк кредитування) (пункти 1.2, 1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25 січня 2022 року (п. 1.4 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 29500 грн. Комісія за надання кредиту: 2000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 7500 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (пункти 1.6, 1.7 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). Згідно п. 2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника (п. 3.2.6 Договору). Графіком платежів\~за договором\~доведено до\~відома [PERSON] \~інформацію про\~загальну вартість\~кредиту,\~реальну річну\~процентну ставку,\~проценти за\~користування кредитом,\~дату видачі\~кредиту,\~дати платежів,\~кількість днів\~у розрахунковому\~періоді (арк. спр. 10 на звороті). ТОВ «Мілоан»\~перерахувало [PERSON] \~кредитні кошти\~у розмірі\~20000\~грн.\~на рахунок\~№ [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення від 26 грудня 2021 року (арк. спр. 12). Згідно з поданим ТОВ «Мілоан» розрахунком заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2021 року № 104106995 станом на 24 лютого 2022 року у [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 54422,50 грн., з яких: 19400 грн. тіла кредиту, 33222,5 відсотків та 1800 грн. комісії. 26 грудня 2021 року [PERSON] сплатив комісію за надання кредиту у розмірі 200 грн., комісію за надання та обслуговування кредиту у розмірі 600 грн. та тіло кредиту у розмірі 600 грн. (арк. спр. 14). 16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 16 липня 2024 року (арк. спр. 16-20, 22). Згідно платіжної інструкції від 19 липня 2024 року № 366 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору факторингу від 16 липня 2024 року № 16072024 (арк. спр. 21). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 16 липня 2024 року № 16072024 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 104106995 на загальну суму 54422,50 грн. (арк. спр. 23). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит від 26 грудня 2021 року № 104106995, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит від 26 грудня 2021 року № 104106995 в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 20000 грн. строком на 30 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 26 грудня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У подальшому позивач «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 26 грудня 2021 року № 104106995, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі про споживчий кредит від 26 грудня 2021 року № 104106995 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти, проценти за користування ними та не сплатив комісію за надання кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про споживчий кредит від 26 грудня 2021 року № 104106995, яка становить 54422,50 грн., з яких: 19400 грн. тіло кредиту, 33222,50 грн. відсотки, 1800 грн. комісія. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором від 26 грудня 2021 року № 104106995 у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved