Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 2021 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після народження сина відповідач виїхав за кордон та фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини, а тому всі витрати щодо сина позивач змушена нести самостійно. Позивач з дітьми проживає у будинку її батьків, має також на утриманні двох дітей від першого шлюбу, влаштуватися на роботу не має можливості, оскільки найменшому сину тільки два роки і за ним необхідний догляд, а тому допомога відповідача є вкрай необхідною. Відповідач фізично здорова людина, інших осіб на утриманні не має, має можливість працювати, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 10000 грн щомісячно. Відповідач перебуває за межами України, офіційно працевлаштований у Дюссельдорфі Німеччина та має стабільний значний дохід. Окрім того, позивач на даний час доглядає за спільним з відповідачем сином до досягнення ним трьох років, а тому потребує коштів на своє утримання. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 10000 грн щомісячно та на своє утримання в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві. Додала, що надані представником відповідача документи з перекладом українською мовою не засвідчені нотаріально, ому не можна казати про їх достовірність, отже, є сумніви у тому, що відповідач проживає за кордоном тільки за рахунок соціальних виплат. Окрім того, як їй повідомила позивач, у відповідача є домовленість із першою дружиною про несплату аліментів, оскільки вона проживає разом із дітьми за кордоном і сплата аліментів зменшує суму соціальних виплат. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково: на утримання дитини в розмірі 2500 грн щомісячно, на утримання матері дитини не визнає повністю. Надала пояснення, що відповідач проживає в Німеччині на правах тимчасового захисту та отримує соціальну допомогу. Інших доходів не має. У нього ще є двоє дітей від першого шлюбу, аліменти на утримання яких він сплачує в добровільному порядку за домовленістю з першою дружиною, в якому розмірі - вона не знає. При визначенні розміру аліментів на дитину просила врахувати матеріальний стан відповідача, наявність в нього ще двох дітей та відсутність рухомого та нерухомого майна. Також просила врахувати, що позивач після виїзду з України деякий час переказував позивачу гроші на утримання дитини. Позивач отримує державну допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, а також державну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яку вона буде отримувати до досягнення молодшою дитиною шестирічного віку. Отже, позивач має дохід і не перебуває у скрутному матеріальному становищі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.3, 4, 22). Згідно інформації з Адміністрації Державної прикордонної служби України, [PERSON] , [INFO] , з 28.04.2024 перебуває за межами України (а.с.30). Як вбачається з відповіді консульсько-правового відділу Посольства Федеративної Республіки Німеччина, візовий відділ посольства Німеччини в Україні не працює з першого дня повномасштабного вторгнення і до подальших розпоряджень. Жодна віза ними за цей час не видавалася (а.с.40). З квітня по листопад 2024 року [PERSON] перераховував [PERSON] гроші в розмірі 400 грн, 4000 грн, 4100 грн, 500 грн, 210 грн, 16050 грн, 4100 грн, 4000 грн, 2600 грн (а.с.66-71). [PERSON] від першого шлюбу має двох малолітніх дітей, на утримання яких рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з нього стягнено аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (а.с.73-74). У власності [PERSON] транспортних засобів не має (а.с.75). Надані представником відповідача підтвердження реєстрації, два схвалення громадянських виплат відповідно до Другої книги Соціального кодексу ФРН, інформацію про грошовий переказ, видані відповідачу на території Німеччини німецькою мовою, які перекладені українською перекладачем Надвернюк Є., суд до уваги не приймає, оскільки переклад не є засвідченим нотаріально (а.с.76-79). [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Надвірнянської РДА як одержувач допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї до 01.07.2025. З 01.07.2025 всі функції нарахування та виплати державної допомоги здійснюються органами ПФУ. Розмір допомоги на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, складає 2100 грн щомісячно, розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям складає 14619,50 грн щомісячно, розмір допомоги при народженні дитини складає 1032 грн щомісячно (а.с.110-113). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 грн. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] періодично надає добровільно, має на утриманні ще двох про малолітніх дітей, при цьому суд зауважує, що спосіб утримання дітей не має значення (добровільно чи примусово), оскільки це є обов`язком батька. Окрім цього, суд вважає слушним зауваження представника позивача про наявність доходу у відповідача, оскільки для проживання за кордоном необхідні певні кошти. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дитини буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливість даного виду утримання полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Вирішуючи питання про надання можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу позивачеві, суд приймає до уваги факт перебування відповідача протягом значного часу за межами України. Суд зауважує, що проживання за межами України протягом значного часу потребує значних коштів, а також враховує, що позивач має інший дохід, а саме: отримує державну допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, а тому приходить до висновку про можливість надання відповідачем такого утримання позивачці в розмірі 1500 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що суд за заявою позивача присуджує стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, аліменти підлягають щорічній індексації. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 2422,40 грн. Щодо судових витрат, понесених позивачем та відповідачем на правову допомогу, суд зауважує наступне. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до п.1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 93 від 03.10.2024 (а.с.7-8), квитанцію № 0885 від 04.10.2024 про сплату грошових коштів в сумі 3000 грн (а.с.19). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1104/25 (а.с.80-81), 2 квитанції про сплату грошових коштів на загальну суму 5000 грн (а.с.115). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. \~ \~ \~ \~Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). \~ \~ \~ \~Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем та відповідачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. \~ \~ \~ \~Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. \~ \~ \~ \~При цьому суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення аліментів. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для сторін, що суперечить принципу розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір до 3000 грн. \~ \~ \~ \~Отже, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1050 грн, а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1950 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial