Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, просила суд визнати дійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30 вересня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про купівлю квартири [ADDRESS] , укладений в Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер № 20 та зареєстрований в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій - кадастровій книзі під № 20985/85. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 30 вересня 1997 року між нею та відповідачем укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за яким вона купила квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був укладений на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер 20 та зареєстрований в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 03 жовтня 1997 р. Даний договір укладений по обопільному волевиявленню сторін та сторонами були виконані всі умови договору. Вказано, що на підтвердження даної угоди, позивач прийняла квартиру за адресою: [ADDRESS] , на умовах визначених договором. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за нею в реєстрову - кадастрову книгу під № 20985/85, що підтверджується довідкою від 03 жовтня 1997 р. В даний час позивач збиралась продати квартиру і для оформлення відповідних документів звернулась до нотаріуса, але останній відмовив у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на неналежне оформлення договору купівлі-продажу від 30 вересня 1997 р., а саме відсутність нотаріального посвідчення. Свої зобов`язання за укладеним договором купівлі-продажу сторони виконали у повному обсязі, проте нотаріально посвідчити укладений договір на даний час неможливо так як відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Ухвалою судді від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Універсальну товарну біржу «Інкопмарк-Контракт». Ухвалою суду від 16 липня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні установлено, що 30 вересня 1997 року брокер брокерської контори ТОВ «Агенство нерухомості - ІНКОПМАРК» [PERSON], що діє за згодою та за дорученням від [PERSON] , діючої від свого імені (Продавець), що мешкає в [ADDRESS] та брокер брокерської контори ТОВ «Агенство нерухомості - ІНКОПМАРК» [PERSON], що діє за згодою та за дорученням від [PERSON] , діючої від свого імені (Покупець), що мешкає в [ADDRESS] , уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , який зареєстрований на УТБ «Инкопмарк-Контракт», реєстраційний номер 20 та зареєстрований в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій - кадастровій книзі під № 20985/85. Закон України «Про товарну біржу», який діяв на момент купівлі квартири, підтверджував, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі, міг свідчити про право власності на житло і угоди. Зареєстровані на біржі договори, не підлягають нотаріальному посвідченню. Але, біржові угоди повинні були відповідати всім вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» членами біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі. Члени товарної біржі могли бути дієздатні громадяни. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований товарною біржею , вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт щодо домовленості та виконання продавцем та покупцем всіх істотних умов договору, позивач фактично володіє об`єктом нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсним. Отже, суд вважає за необхідне позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідачів судового збору, що є її правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі наведеного,

Outcome: approved