Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

30.07.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 104755, 45 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.02.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20804-02/2024, права вимоги щодо стягнення заборгованості по якому в подальшому перейшли до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі укладеного договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем, внаслідок чого у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 24500,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Також, 21.12.2023 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 789510833, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12600, 00 грн. Позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач допустив виникнення простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та за відсотками. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, в редакції додаткової угоди від 31.12.2020 р. № 26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 789510833 від 21.12.2023 р. перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 27.02.2025 р. між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 789510833 від 21.12.2023 р. перейшло до позивача. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2025 р. до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 64005, 45 грн, з яких: 12599, 10 грн сума заборгованості за основним боргом та 51406, 35 грн сума заборгованості по процентам. Окрім того, 21.01.2024 р. між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 31821-01/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 25.07.2024 р. між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, внаслідок чого у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 16250,00 грн, з яких: 5000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11250,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги позивача та добровільно не погашає прострочену заборгованість позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Справу передано головуючому судді 07.08.2025 р. 08.08.2025 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.08.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 08.09.2025 р. 02.09.2025 р. від відповідача надійшла заява про визнання заявлених позовних вимог та про розгляд справи без його участі, зареєстрована за вх. № 4201/25. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Судом встановлено, що 19.02.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 20804-02/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором (а. с. 10-12). Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 19.02.2024 р. Дата погашення кредиту 28.05.2024 р. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6 договору). Відповідно до п. 3.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюються згідно з графіком платежів, який є невід`ємною\~частиною договору. Відповідно до п. 3.2 договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Сторони погодили, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору починаючи з дня надання кредиту клієнту. Договір про надання фінансового кредиту № 20804-02/2024 від 19.02.2024 р., графік платежів, паспорт споживчого кредиту підписано за допомогою електронного підпису W7532. 28.05.2024 р. ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором № 20804-02/2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 28052024 (а. с. 16-17). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 20804-02/2024 від 19.02.2024 р. на загальну суму 24500, 00 грн (а. с. 20). 21.12.2023 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 789510833, за яким позивач зобов`язався надати позивальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кридитного ліміту на суму 12600, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 27.02.2025 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, згідно з умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 50-53). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року [PERSON] має заборгованість 64005, 45 грн, з яких: 12599,10 грн заборгованість за основною сумою боргу, 51406, 35 грн сума заборгованості по процентам ( а. с. 55). 21.01.2024 р. між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 31821-01/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. Договір про надання фінансового кредиту № 31821-01/2024 від 21.01.2024 р., графік платежів підписано за допомогою електронного підпису W499 (а. с. 63-66). 25.07.2024 р. ТОВ «Аванс кредит» відступило право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами № 31821-01/2024, товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 25072024 (а. с. 70-74). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 31821-01/2024 від 21.01.2024 р. на загальну суму 16250, 00 грн (а. с. 77). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530\~ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення та положеннях Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від\~03.09.2015\~р.\~№ 675-VIII (далі - Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 Закону, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Зазначені вище положення Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону). Отже, у кожному з договорів сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу, слід повернути позивачу з державного бюджету. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved