Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірадосервіс» звернулося до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління (утримання) житлового будинку за період з 01.12.2023 р. по 01.09.2024 р. за адресою: [ADDRESS] в розмірі 5 430,15 грн., пеню 0,01% згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в розмірі 151,17 грн., індекс інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦКУ в розмірі 679,73 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що ТОВ\~«Мірадосервіс» на\~підставі Акту\~приймання \~передачі об`єкту\~в експлуатацію\~та обслуговування\~(утримання)\~від 20.07.2022\~року,\~підписаного із\~забудовником ТОВ\~«Скіф»,\~що збудувало\~житловий будинок,\~надає послуги\~з утримання\~прилеглої до\~нього прибудинкової\~території,\~санітарно \~технічного обслуговування,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових мереж,\~поточного ремонту,\~вивезення твердих\~побутових відходів,\~утримання ліфтів\~та інше,\~а також\~забезпечує надання\~житлово \~комунальних послуг,\~з метою\~створення належних\~умов проживання/перебування\~мешканців житлового\~будинку розташованого\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідно до\~інформації з\~Державного реєстру\~прав власності\~від 23.02.2025\~р.\~ [PERSON] є\~власником квартири\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~54,8\~кв.м.\~Ціна послуги\~з управління\~(утримання)\~встановлена для\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на рівні\~11,01\~грн ,\~без ПДВ,\~на місяць\~за 1\~кв.м\~загальної площі\~житлового приміщення\~у будинку.\~Позивач належним\~чином виконує\~свої зобов`язання\~щодо надання\~послуг з\~утримання прилеглої\~до житлового\~будинку (прибудинкової)\~території,\~санітарно \~технічного обслуговування,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових мереж,поточного\~ремонту,\~вивезення твердих\~побутових відходів,\~утримання ліфтів\~та інше,\~а також\~забезпечення надання\~житлово \~комунальних послуг,\~з метою\~створення належних\~умов проживання/перебування\~мешканців житлового\~будинку.\~Проте відповідач\~не виконав\~свої зобов`язання,\~через що\~у відповідача\~виникла заборгованість\~по сплаті\~житлово-комунальних\~послуг за\~користування кв.\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 21\~січня 2024\~р.\~по 23\~лютого 2025\~р. Так як\~з вересня\~2024\~р.\~в житловому\~будинку створено\~ОСББ,\~то позивач\~припинив надавати\~відповідні послуги,\~тому останнє\~нарахування було\~за серпень\~2024\~р.\~Станом на\~24.02.2025\~р.,\~у відповідача\~наявна заборгованість\~у розмірі\~5\~430,15\~грн.\~перед ТОВ\~«МІРАДОСЕРВІС» за\~надані послуги\~з утримання\~житлового будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~за період\~з грудня\~2023\~р.\~по вересень\~2024\~р.\~Також,\~позивачем відповідачу\~за період\~з грудня\~2023\~року по\~серпень 2024\~року у\~відповідності до\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про житлово\~ комунальні\~послуги» та\~ст.\~625\~ЦК України\~було нарахована\~пеня 0,01%\~в розмірі\~151,17\~грн.,\~інфляційні втрати\~та 3%\~річних у\~розмірі 679,73\~грн.\~Позивач намагався\~в досудовому\~порядку врегулювати\~питання заборгованості\~відповідача шляхом\~надсилання йому\~вимоги про\~сплату заборгованості\~від 24.01.2025\~р.\~№ МР-151/2,\~але даний\~лист був\~повернутий,\~а оплати\~так і\~не було\~здійснено.\~Оскільки,\~в добровільному\~порядку відповідач\~не сплачує\~заборгованість,\~ТОВ «МІРАДОСЕРВІС»\~звернулось до\~суду за\~захистом права,\~яке вважає\~порушеним,\~та просить\~стягнути заборгованість\~за надані\~послуги,\~на яку\~нараховано пеню 0,01% , інфляційні витрати та 3% річних. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Шестопаловій Я.В. Ухвалою суду від 12.03.2025 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду представник позивача Шевченко З.В. направила заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомляв, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності від 23.02.2025 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,8 кв.м. ТОВ «Мірадосервіс» на підставі Акту приймання-передачі об`єкту в експлуатацію та обслуговування (утримання) від 20.07.2022 р., підписаного із забудовником ТОВ «Скіфт», що збудувало житловий будинок, надає послуги з утримання прилеглої до нього (прибудинкової) території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, поточного ремонту, вивезення твердих побутових відходів, утримання ліфтів та інші, а також забезпечує надання житлово-комунальних послуг (далі разом та окремо Послуги), з метою створення належних умов проживання/перебування мешканців житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно квитанцій, що надаються щомісячно кожному власнику приміщень в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , отримувачі послуг зобов`язані сплачувати рахунки до 20-го числа місяця в якому був наданий рахунок. Рахунки всім надаються щомісячно до 10-го числа місяця, що слідує за звітним місяцем. Ціна послуги з управління (утримання) встановлена для житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на рівні 11,01 гривень, без ПДВ, на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення у будинку. З вересня 2024 р. в житловому будинку створено ОСББ, у зв`язку із чим позивач припинив надавати відповідні послуги. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами не укладався письмовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відтак до правовідносин сторін застосовуються положення про уніфікований публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини третьої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України та частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, хоч у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (пункт 5 частина друга стаття 7 Закону). Відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг не може слугувати підставою для відмови у позові, оскільки укладення вказаного договору є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 (провадження №61-63св18) та у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач як власник квартири споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. У відповідності до статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Відповідач не звертався до ТОВ «Мірадосервіс», як до надавача комунальних послуг, із заявами (повідомленнями) про непроживання у квартирі [ADDRESS] , про бажання припинити отримання послуг (як повністю так і на певний період) тощо. Також з матеріалів справи вбачається, що протягом спірного періоду відповідач, споживаючи комунальні послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій (передбачених пунктами 45-52 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року №712, та статтею 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Аналогічні висновки були зроблені у постановах Верховного Суду у справах від 29 листопада 2019 року № 645/5401/17 та від 31 жовтня 2019 року № 465/5138/15-ц. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом установлено, що за період з грудня 2023 р. по вересень 2024 р. у [PERSON] наявна заборгованість перед ТОВ «Мірадосервіс» за надані послуги з утримання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у розмірі 5 430,15 грн. Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 70-80 Цивільного процесуального кодексу України. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості із споживача комунальних послуг [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] . Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. У відповідності до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Таким чином платежі встановлені статтею 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, за період з грудня 2023 року по серпень 2024 року у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово комунальні послуги» та ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня 0,01% в розмірі 151,17 грн., інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 679,73 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, від відповідача відзив на позовну заяву та інші клопотання до суду не надходили, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені, останнім, зі сплати судового збору при зверненні з позовом до суду у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved