Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

07.07.2025 позивач АТ «ІДЕЯ БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.05.2023 [PERSON] через мобільний додаток «O.Bank 2.0» програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних пристроях, за допомогою, якого користувач ініціює, а банк виконує банківські операції, визначені правилами надання послуг у системі дистанційного обслуговування «Idea Online» в Акціонерному товаристві «Ідея Банк». Початок процесу взаємодії з новим клієнтом-фізичною особою починається з реєстрації у програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» через мобільний додаток «O.Bank 2.0», проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнту мобільному додатку O.Bank 2.0 за допомогою Державного порталу «Дія» та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», «Про електронну комерцію», «Про Національний банк України», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Національного банку України та інших законодавчих актів України. Враховуючи зазначене, з метою реалізації дистанційного укладення договорів, позивачем укладено договір надання послуг №01/01122020 з ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ», згідно якого обслуговується короткий номер 3553 та альфа ім`я «IdeaBank». 26.05.2023, згідно умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] було укладено угоду № С-001-180959-23-980, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, на підставі якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є банківський поточний рахунок IBAN [NUMBER] (а. с. 22), строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 12 місяців з правом автоматичної пролонгації, пільговий період 0,01 % річних, процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, тип процентної ставки фіксована. Відповідачка кредитними коштами користувалася, проте своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість у розмірі: 69 275,39 грн за наданим кредитом. Таким чином, позивач просить суд стягнути зазначену заборгованість з відповідачки. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач у судові засідання не з`являвся, однак у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника/представників АТ «ІДЕЯ БАНК». Позивач також повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, проте належним чином була повідомлена про місце, час та дату судових засідань. Рекомендовані повідомлення з ухвалою про відкриття провадження, а також судова повістка, поверталися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з приписами п.\~4 ст.\~272 ЦПК України днем вручення судового рішення (у т.\~ч. ухвали про відкриття провадження у справі) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.\~4 ст.\~223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідачки, повідомленого належним\~чином,\~суд\~вирішує\~справу на\~підставі\~наявних\~у ній\~даних\~чи\~доказів (постановляє\~заочне\~рішення). Крім того, відповідно до приписів ст.\~280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, на підставі ст.\~223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення у справі. У зв`язку з неявкою сторін згідно з ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів сторін та застосованих норм права. Суд установив, що 26.05.2023 [PERSON] шляхом заповнення та підписання власним УЕП у мобільному додатку клієнта угоди відкриття та обслуговування кредитної лінії та страхування (у наявності страхування) № С-001-180959-23-980, анкети клієнта до договору про надання банківських послуг, та паспорту споживчого кредиту «О CARD ID+» відкрила кредитну лінію з пільговим періодом використання, на підставі якої їй було видано кредит у сумі 30 000,00 грн, що підтверджує довідка-розрахунок заборгованості про розмір встановленого ліміту (а. с. 33), на строк 12 місяців з правом автоматичної пролонгації, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі пільгова процентна ставка 0,01 % річних та процентна ставка 70,8\~% річних, тип процентної ставки фіксована. Підписуючи угоду відкриття та обслуговування кредитної лінії та страхування (у наявності страхування) № С-001-180959-23-980, анкету клієнта, паспорт споживчого кредиту «О CARD ID+» (електронним підписом) та договору № 1758497 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку відповідачка підтвердила отримання примірника договору в мобільному додатку «O.Bank 2.0», також підтвердила своє ознайомлення та згоду з умовами угоди, згідно з якими буде здійснюватися відкриття та обслуговування її рахунків, підтвердила укладання нею угоди та зобов`язалася виконувати умови угоди. Суд уважає доведеною ту обставину, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, у т.\~ч. і тарифами та до укладання цієї угоди їй було надано повну інформацію про фінансові послуги, відповідно до ч.\~2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 26.05.2023 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту «О CARD ID+». Обставина укладення договору підтверджується низкою доказів, зокрема: протоколом перевірки фотографій клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації (а. с. 17), анкетою клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» № 224857 від 26.05.2023 (а. с. 18), протоколом перевірки підписів клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації (а. с. 19), договором № 1758497 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а. с. 20), протоколом № 1758497 від 26.05.2023 реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації у програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» (протокол підписання договору) (а. с. 21), паспортом споживчого кредиту «О CARD ID+» (а. с. 25), протоколом № С-001-180959-23-980 від 27.05.2023 реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації у програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» (протокол підписання Договору на продукт) (а. с. 27), витягом з реєстру відправлених СМС-повідомлень за травень 2023 до Договору про надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 (а. с. 28), підписані позивачем та відповідачкою. Ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Суд з`ясував, що позичальниця підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення угоду № С-001-180959-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, з умовами якої вона попередньо ознайомилася, та приймає їх. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між сторонами кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів. Отже, суд уважає встановленою та доведеною належними доказами обставину укладення кредитного договору між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства щодо укладення договорів в електронній формі та погодження його умов сторонами. Згідно з п. 2. Угоди № С-001-180959-23-980, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування (у разі наявності страхування) клієнт надає заяву про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я [PERSON] в АТ «Ідея Банк» у рамках продукту О CARD ID+ із оформленням до рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг», а банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту О CARD ID+ банківський поточний рахунок IBAN [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням банківської платіжної картки, оформляє до рахунку та надає у користування банківську платіжну картку. Відповідно до п. 3. Угоди № С-001-180959-23-980, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування (у разі наявності страхування) банк надає клієнту кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі клієнта з розрахунку (у т.ч. ініційовані клієнтом за допомогою банківської платіжної картки) за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів клієнта на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності. Згідно з паспортом споживчого кредиту «О CARD ID+» встановлено процентну ставку 70,8 % річних (протягом пільгового періоду 0,01 % річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення операцій безготівкової оплати за допомогою банківської платіжної картки в торговельно-сервісній мережі та інтернеті) з обов`язковим мінімальним платежем 8 % від суми заборгованості станом на розрахунковий день. Сплачується щомісячно шляхом готівкового та безготівкового поповнення рахунку не пізніше останнього банківського дня платіжного періоду. А за порушення зобов`язання встановлено санкції: штраф за кожен факт порушення строку сплати мінімального платежу становить 100 грн; процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 70,8 % річних; 70,8 % річних за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт). На вимогу банку 100,22 % річних від простроченої суми кредиту неповернутої до закінчення строку дії договору про споживчий кредит (а .с. 25). Відповідно до долученої банком до позовної заяви довідки-розрахунку заборгован ості за кредитним договором № С-001-180959-23-980 від 26.05.2023, укладеного між Ідея Банк та [PERSON] , станом на 28.05.2025 така заборгованість становить 69\~275,39 грн. Згідно з долученою випискою по рахунку баланс складає 69 275,39 грн, ця заборгованість складається з використаного боржницею кредитного ліміту у сумі 29 998,00 грн і кінцевої заборгованості по комісіях та процентах, яка становить 39\~277,39 грн. У цій виписці по рахунку клієнта фізичної особи № 100000-2025/0528 (розрахунковий період: з 01.07.2016 по 28.05.2025) видно, що відповідачка протягом періоду з 26.05.2023 до 06.06.2023 активно користувалася кредитною лінією від банку, але взагалі не поповнювала рахунок по карті. Відповідно до п. 16. Угоди № С-001-180959-23-980, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування (у разі наявності страхування) у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Якщо банк відповідно до умов Угоди вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі платежі або повернення кредиту здійснюються клієнтом протягом 30 календарних днів, з дня одержання від банку такої вимоги надісланої відповідно до умов цієї Угоди, у тому числі на електронну пошту клієнта, зазначену у цій Угоді, чи окремій заяві клієнта про це, чи через поштове відділення зв`язку, кур`єром, телеграфом на вказану в Угоді адресу, чи змінену відповідно до умов цієї Угоди адресу або врученої особисто. Згідно з ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової суми кредиту право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У матеріалах справи відсутні докази, що відповідачка не погоджувалася із зміненими умовами та тарифами або зверталася із заявою про розірвання договору/закриття рахунку. Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності достатні та підтверджують обставини, на які він покликається. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~16\~Цивільного\~кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд погоджується з аргументами позивача, виходячи з таких норм права, які підлягають застосуванню. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За статтею\~6\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Переважно застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ «ІДЕЯ БАНК»). Позаяк умови договорів приєднання розробляються банком, тому мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи презумпцію відплатності кредитного договору суд наголошує, що позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч.\~1 ст.\~526, ч.\~1 ст.\~527, ч.\~1\~ст.\~530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), установлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, ураховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Факт отримання від банку кредитних коштів, користування ними відповідачкою [PERSON] та їх неповернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема, підтверджується випискою по рахунку клієнта фізичної особи № 100000-2025/0528 за період з 01.07.2016 по 28.05.2025, протягом якого відповідачка користувалася кредитними коштами. Тому суд доходить висновку про підставність позовних вимог у частині стягнення з відповідачки заборгованості, яка випливає із наданих та неповернутих кредитних коштів у розмірі 69 275,39 грн. Відповідно до долученої банком до позовної заяви довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-001-180959-23-980 від 26.05.2023 укладеного між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] станом на 28.05.2025 становить 69 275,39 грн, а саме 29\~998,00 грн сума простроченого боргу та 39\~277,39 грн прострочені проценти. Суд наголошує, що відповідно до приписів ч.\~3 ст.\~12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд уважає, що позивач не порушив умови Угоди (п.\~3.3.) та приписи чинного законодавства про порядок нарахування процентів за користування споживчими кредитами, а тому доходить переконання, що позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення. Суд зауважує, що відповідачка будучи належним чином повідомленою про розгляд справи щодо стягнення з неї грошових коштів за зобов`язаннями відповідно до умов кредитного договору, заяв по суті справи, інших клопотань, доказів на спростування доводів позивача, заяв щодо застосування строків позовної давності тощо не надавала. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 26.05.2023 станом на 28.05.2025 у розмірі 69 275,39 грн, яка складається із: 29\~998,00 грн суми простроченого боргу та 39\~277,39 грн прострочених процентів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно зі ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідачки; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача АТ «ІДЕЯ БАНК» у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved