Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною\~заявою до\~Щиборівської сільської ради Хмельницької області, [PERSON] у якій просить визнати за ним право власності на будинковолодіння в порядку спадкування. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер\~його дід,\~ [PERSON] ,\~який на\~час смерті\~проживав разом\~із своєю\~дружиною,\~його бабцею\~ [PERSON] у\~належному для\~них житловим\~будинку по\~ [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на житловий\~будинок із\~господарськими будівлями\~за вказаною\~адресою,\~а саме\~житловий будинок\~позначений на\~плані літерою\~«А1»\~загальною площею\~41,9\~кв.\~м.,\~житловою площею\~24,2\~кв.\~м.;\~погріб «А»,\~літню кухню\~«В» та\~хлів «Г».\~Єдиною спадкоємицею\~майна [PERSON] \~була його\~дружина та\~його бабця\~ [PERSON] ,\~яка прийняла\~його спадщину,\~так як\~постійно проживала\~із ним\~на час\~його смерті\~та відкриття\~спадщини. [INFO] [PERSON] \~померла,\~а тому\~за життя\~не встигла\~оформити спадкові\~права на\~вищезазначене будинковолодіння,\~яке було\~прийнято нею\~у спадщину\~після смерті\~ [PERSON] . Після смерті\~бабці [PERSON] ,\~відкрилась спадщина\~на належне\~їй особисто\~право на\~майновий пай\~члена КСП\~«Урожай»,\~а також\~вищезазначене будинковолодіння\~по [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~єдиним її\~спадкоємцем був\~її син\~та його\~батько [PERSON] ,\~який прийняв\~її спадщину\~та оформив\~спадкові права\~на вищезазначений\~майновий пай.\~30.04.2014\~року державним\~нотаріусом Красилівської\~державної нотаріальної\~контори Тиховською\~В.В.\~йому було\~видано відповідне\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~р/№\~2-\~834. Таким чином,\~єдиним спадкоємцем\~ [PERSON] \~був її\~син [PERSON] . [INFO] [PERSON] \~помер та\~за життя\~не встиг\~оформити спадкові\~права на\~вищезазначене будинковолодіння\~по [ADDRESS] після\~смерті матері\~ [PERSON] . На час\~смерті [PERSON] \~був зареєстрований\~та постійно\~проживав з\~ним та\~донькою,\~його сестрою\~ [PERSON] \~у належному\~йому житловому\~будинку по\~ [ADDRESS] . Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на належне\~йому особисте\~майно,\~а саме\~вищезазначений житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~по [ADDRESS] та\~дві земельні\~ділянки площею\~0,7771\~га.\~із кадастровим\~№ 6822789500:07:006:0015\~та площею\~0,749\~га.\~із кадастровим\~№ 6822789500:07:008:0016,\~а також\~житловий будинок\~із господарськими\~будівлями по\~ [ADDRESS] ,\~який був\~прийнятий ним\~у спадщину\~після смерті\~матері [PERSON] . Єдиними спадкоємцями\~першої черги\~після смерті\~ [PERSON] \~є він\~та його\~сестра відповідач\~по справі\~ [PERSON] ,\~у встановленому\~законом порядку\~вони прийняли\~його спадщину\~та оформити\~її частину. Зокрема,\~03.11.2023\~року між\~ним та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір про\~поділ спадщини\~ [PERSON] \~за умовами\~якого у\~власність останньої\~перейшли вищезазначені\~земельні ділянки,\~а у\~його власність\~перейшли вищезазначені\~житлові будинки\~із господарськими\~будівлями. 03.11.2023\~року приватним\~нотаріусом Хмельницького\~районного нотаріального\~округу Шлейник\~М.С.\~після смерті\~ [PERSON] \~йому видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~із господарськими\~будівлями по\~ [ADDRESS] . У той\~же день\~та тим\~же нотаріусом\~для [PERSON] \~було видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину після\~смерті [PERSON] \~на вищезазначені\~земельні ділянки. Однак,\~постановою того\~ж нотаріуса\~від 03.11.2023\~року у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~на житловий\~будинок із\~господарськими будівлями\~по [ADDRESS] йому\~відмовлено у\~зв`язку із\~відсутністю правовстановлюючого\~документа на\~нього та\~не проведення\~реєстрації права\~власності на\~нього у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно. За таких обставин, він вимушений звертатись із даним позовом до суду та доводити належності даного житлового будинку на праві власності для [PERSON] , прийняття його у спадщину його дружиною [PERSON] та [PERSON] , включення його до складу спадщини останнього та як наслідок переходу права власності на нього до нього в порядку спадкування. Аргументи учасників справи. Відповідачі відзив на позов не подали. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву, у якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер дід позивача, [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а.с. 5) який на час смерті проживав разом із своєю дружиною, бабою позивача [PERSON] у належному для нього житловим будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями за вказаною адресою, а саме житловий будинок позначений на плані літерою «А1» загальною площею 41,9 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м.; погріб «А», літню кухню «В» та хлів «Г». Судом встановлено те, що єдиною спадкоємицею майна [PERSON] була його дружина та баба позивача [PERSON] , яка прийняла його спадщину, що випливає з копії спадкової справи. (а.с. 35-70). [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а.с. 5, зворот). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй особисте право на майновий пай члена КСП «Урожай», а також на будинковолодіння по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] єдиним її спадкоємцем був її син та батько позивача [PERSON] , який прийняв її спадщину та оформив спадкові права на вищезазначений майновий пай. 30.04.2014 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за р/№ 2- 834 (а.с. 11). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем [PERSON] був її син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а.с. 6). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав із позивачем та відповідачем [PERSON] , у належному йому житловому будинку по [ADDRESS] (даний факт підтверджується довідкою № 77 від 03.04.2024 року Щиборівської сільської ради, а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому особисто майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та дві земельні ділянки площею 0,7771 га із кадастровим № 6822789500:07:006:0015 та площею 0,749 га із кадастровим № 6822789500:07:008:0016, а також житловий будинок із господарськими будівлями по [ADDRESS] , який був прийнятий ним у спадщину після смерті матері [PERSON] . Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та його донька, та відповідач по справі [PERSON] , у встановленому законом порядку вони прийняли його спадщину та оформили її частину. 03.11.2023 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір про поділ спадщини [PERSON] за умовами якого у власність останньої перейшли вищезазначені земельні ділянки, а у його власність перейшли вищезазначені житлові будинок із господарськими будівлями (копія договору про поділ спадщини, а.с. 14). 03.11.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Шлейник М.С. після смерті [PERSON] позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями по [ADDRESS] (а.с. 66, зворот). 03.11.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Шлейник М.С. для відповідача [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки (а.с. 65, зворот-66). Постановою нотаріуса від 03.11.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок із господарськими будівлями по [ADDRESS] позивачу [PERSON] відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього та не проведення реєстрації права власності на нього у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 15). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, однак позбавлений можливості оформити спадщину на будинок у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Будівництво вищезазначених житлового будинку та господарських будівель здійснювалось [PERSON] до 05.08.1992 року згідно з законом та на відведеній для цього земельній ділянці, яка була закріплена та обліковувалась за [PERSON] , будинок не є та не визнаний самочинним будівництвом, збудований з дотриманням будівельних норм, не порушує будь-чиїх прав та інтересів, протягом тривалого часу використовується за призначенням без будь-яких зауважень контролюючих органів. Наведене підтверджується технічним паспортом на даний житловий будинок та довідкою характеристикою на нього, а також записами у погосподарських книгах Щиборівської сільської ради із яких слідує, що головою та власником даного дворогосподарства був [PERSON] , відповідно останній являвся його власником (а.с. 12-13, 16-18). Даний житловий будинок побудований згідно з законом до 05.08.1992 року і не підлягає введенню в експлуатацію у встановленому на сьогоднішній день порядку, документом, що засвідчує прийняття його до експлуатації є технічний паспорт, він входить до складу спадщини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як об`єкт нерухомого майна. Зокрема, п. 3. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Держбуду 24.05.2001 року № 127 передбачено, що у разі виявлення самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляється штамп встановленого зразка, тобто самочинно. Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав -"була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя\~ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння після смерті батька позивача, суд беручи до уваги, що позивач згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права на будинковолодіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Красилівської міської ради Хмельницької області на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved