Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти за договором позики в сумі 45\~000,00 доларів США або в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на день винесення рішення. Судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідно до договору позики грошових коштів від 09.10.2021 відповідач [PERSON] одержала від позивача [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 45\~000,00 доларів США для придбання житла у м. Львів з метою переїзду. Кошти їй потрібні для укладення договору купівлі майнових прав з будівельною компанією та внесення внесків за придбання житла. Строк повернення позики встановлено до 01.10.2024. З часу отримання позики [PERSON] не повернула [PERSON] жодних коштів та ухиляється від їх повернення. Для забезпечення виконання [PERSON] умов договору позики коштів з матір`ю відповідача [PERSON] та тіткою [PERSON] було укладено Договір поруки від 09.10.2021, терміном на 3 роки. До закінчення зазначеного у договорі строку відповідач вказаної суми позики не повернула і ухиляється від її повернення до цього часу. Поручителями аналогічно не виконано жодних вказаних у договорі зобов`язань. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не подали, правом на подання відзиву не скористалися. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Позивачем подано заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.33). Представником позивача подано клопотання про надання матеріалів справи на ознайомлення (а.с.43), заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.58). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.16-17). Ухвалою підготовчого засідання від 15.05.2025 відкладено підготовче засідання (а.с.35). Ухвалою підготовчого засідання від 05.06.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.47). Ухвалою судового засідання від 29.07.2025 відкладено розгляд справи (а.с.61). Зважаючи на вимоги статті 280 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 29.08.2025 проведено заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У період з 02.09.2025 по 08.09.2025 включно головуючий суддя перебував на лікарняному. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. За змістом розписки від 09.10.2021 [PERSON] , [INFO] , взяла у позику у громадянина [PERSON] , [INFO] , гроші в сумі 45\~000,00 доларів США та зобов`язалась повернути вказані кошти до 01.10.2024 в такій самій сумі і тій самій валюті (а.с.5). Відповідно до договору поруки від 09.10.2021: поручителі [PERSON] та [PERSON] поручаються перед позикодавцем [PERSON] за виконання боржником [PERSON] основного зобов`язання (пункт 1 розділу 1 Договору); порукою, що надається згідно з цим Договором, забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання Боржника, що становлять Основні зобов`язання, термін виконання яких настав або настане у майбутньому (пункт 2 розділу 1 Договору); згідно з цим Договором Поручителі також поручаються за виконання Боржником обов`язків щодо повернення суми в розмірі Основних зобов`язань згідно з відповідним рішенням суду, якщо Основний договір буде визнаний недійсним у судовому порядку (пункт 4 розділу 1 Договору); відповідальність Поручителів і Боржника щодо виконання Основних зобов`язань є солідарною (пункт 5 розділу 1 Договору); причини невиконання Боржником будь-якого Основного зобов`язання ніяким чином не впливають на виконання Поручителями зобов`язань за цим договором (пункт 11 розділу 1 Договору); сторони домовилися, що строк дії поруки, а саме строк, протягом якого Позикодавець має право пред`явити вимоги до Поручителя, становить 3 роки з дати укладення цього Договору (пункт 1 розділу 3 Договору). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) та поручителями ( [PERSON] , [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем за договором позики та договором поруки і неповернення позикодавцю суми позики. Норми права, які застосував суд. Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині 2 статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 09.10.2021 [PERSON] надав [PERSON] позику грошові кошти в іноземній валюті у сумі 45\~000,00 доларів США, про що [PERSON] надала [PERSON] розписку, зобов`язавшись повернути вказані кошти до 01.10.2024 в такій самій сумі і тій самій валюті. 09.10.2021 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручителі [PERSON] , [PERSON] поручилися перед позикодавцем боржника [PERSON] [PERSON] за виконання боржником свого обов`язку. У визначений сторонами термін [PERSON] взяте на себе зобов`язання щодо повернення суми позики не виконала. Поручителі також не виконали взяті на себе за договором поруки зобов`язання та суму позики позикодавцю не повернули. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення позову. Суд зауважує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналізуючи наявну в матеріалах справи розписку суд зазначає, що в такій чітко визначені її сторони позикодавець та позичальник, предмет позика грошових коштів, сума грошових коштів та їх грошова одиниця 45\~000,00 доларів США, а також термін, до якого ця сума позики повинна бути повернута. Відтак, суд доходить переконання, що справжньою природою цієї розписки є саме отримання позики грошових коштів на умовах поворотності, строковості та безоплатності правочину. Окрім цього, суд зважає на укладений між позикодавцем і поручителями договір поруки та узгоджені у ньому умови, за якими поручителі несуть солідарну з боржником відповідальність щодо виконання Основних зобов`язань. Фактичних даних, які б спростовували наведені вище висновки суду або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності наданих суду доказів на підтвердження викладених у позові обставин, судом не здобуто. Щодо валюти позики суд зазначає, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Такий висновок повністю відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц). З огляду на викладене, укладення зазначеного договору позики у іноземній валюті (доларах США) не суперечить чинному законодавству і повернути отриману позику позичальник зобов`язаний саме у тій валюті, у якій її отримав. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача суму позики у розмірі 45\~000 доларів США. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 15\~140,00 грн (а.с.1) підлягає покладенню на відповідачів: на відповідача [PERSON] у сумі 5\~048,00 грн, на відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 5\~046,00 грн з кожної. На підставі статей 509, 526, 545, 554, 598, 599, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved