Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22 липня 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту від 07 жовтня 2024 року № 510947-КС-002 у розмірі 96163,60 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 33000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 46200,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 14333,60 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2630,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 07 жовтня 2024 року між сторонами укладено Договір № 510947-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов укладеного договору позивачем надано в кредит відповідачу грошові кошти в сумі 33000,00 грн., строком на 24 тижнів, стандартна процентна ставка за кредитом в день 1%, фіксована. Комісія за видачу кредиту 6600,00 грн. Строк дії кредитного договору до 24 березня 2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 81 025,88 грн. Загальні витрати за кредитом 48025,88 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6676,88%. Денна процентна ставка 0,86%. У разі не здійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту та/або комісії за видачу додаткових грошових коштів у кредит, та/або суми кредиту у визначені кредитним договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32 % від розміру простроченої заборгованості. Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 135097-КВ1-001 на загальну суму 15706,40 грн., у такий спосіб зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 96163,60 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 25 липня 2025 року надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 04 квітня 2002 року. Ухвалою суду від 25 липня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду на 28 серпня 2025 року. Витребувано у у АТ «Універсал Банк» відомості, які становлять банківську таємницю: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 07 жовтня 2024 року по 24 березня 2025 року. 23 серпня 2025 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь, щодо надання інформації на ухвалу суду від 25 липня 2025 року, вказано, що банком в результаті перевірки було виявлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] , банком також було надано виписку про рух коштів по картці у період з 07 жовтня 2025 року по 21 березня 2025 року, де наявна інформація про зарахування коштів у сумі 33000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить суд розглянути справу без участі представника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказала, що займається криптовалютою, тому хотіла погасити іншу заборгованість за рахунок цього кредиту. Проте, вважає відсотки за кредитним договором завищеними. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони відповідача. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи. Дослідивши письмові докази, подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 07 жовтня 2024 року між сторонами укладено Договір № 510947-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 07 жовтня 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 510947-КС-002 про надання кредиту. 07 жовтня 2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4775, на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору № 510947-КС-002 від 07 жовтня 2024 року. А також відомостями про зарахування коштів на карту, а саме платіжною інструкцією b3b42189-849f-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 від 07 жовтня 2024 року. Отже, 07 жовтня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 510947-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивачем надано в кредит відповідачу грошові кошти в сумі 33000,00 грн., строком на 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1%, фіксована. Комісія за видачу кредиту 6600,00 грн. Строк дії кредитного договору до 24 березня 2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 81 025,88 грн. Загальні витрати за кредитом 48 025,88 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6676,88%. Денна процентна ставка 0,86%. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 4.2.2. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. У разі не здійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту та/або комісії за видачу додаткових грошових коштів у кредит, та/або суми кредиту у визначені кредитним договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32 % від розміру простроченої заборгованості (п. 7.6. Кредитного договору). Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та переказав відповідачу грошові кошти в розмірі 33000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією b3b42189-849f-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 від 07 жовтня 2024 року, згідно з кредитним договором № 510947-КС-002 вiд 07 жовтня 2024 року. Крім того, згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» від 23 серпня 2025 року, щодо надання інформації на ухвалу суду від 25 липня 2025 року, банком, в результаті перевірки, було виявлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] . Банком також було надано виписку про рух коштів по картці у період з 07 жовтня 2025 року по 21 березня 2025 року, де наявна інформація про зарахування коштів у сумі 33000,00 грн. та показаний рух коштів по емітованій відповідачці картці. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01 липня 2025 року становить 96163,60 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 33000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 46200,00 грн.; суми заборгованості по штрафам - 14333,60 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2630,00 грн. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 510947-КС-002 на загальну суму 15706,40 грн., у такий спосіб зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору. Разом з тим, на момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в загальному обсязі 96163,60 грн. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Кредитний договір, укладений між сторонами, відповідачем не оспорюється, недійсним у судовому порядку не визнавався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є правомірними та обґрунтованими. Від відповідача заперечень щодо розміру заборгованості не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved