Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

09 січня 2025 року [PERSON] , діючи через свого представника [PERSON] , звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про виділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . А саме позивачу належить: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 58,2 кв.м, житловою площею 46,3 кв.м. з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами: літера В1 сарай, літера М гараж, літера О сарай, літера П навіс, літера Р душ, № 3,4 огорожі. Іншим співвласником буд. [ADDRESS] є є відповідач [PERSON] , якій належить будинок літ. Н з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами. 12.06.2016 відповідач виділила свою частку в натурі та визнала за собою право власності, як на самостійний об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Також на земельній ділянці розташований буд. [ADDRESS] , який має спільну стіну з будинком позивача та належить [PERSON] . Житловий будинок позивача є відокремленим, має окремий вхід та окремі комунікації, що дозволяє позивачу користуватись ним окремо. Оскільки інший співвласник вже виділила своє майно в натурі, виділити в натурі частину житлового будинку позивача можливо тільки в судовому порядку. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року зазначена позовна заява була залишена без руху. Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява, в якій представник просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, причин не повідомили. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 28.12.2012 р. право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі свідоцтва про право власності від 03.06.2008 р., виданого виконкомом Миколаївської міської ради (відповідь №2-472 від 28.01.2025). Згідно вказаного свідоцтва домоволодіння складається з: житловий будинок літ. А загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., житловий будинок літ. Н загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 120 від 26 лютого 2016 року житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (літ. Н заг. площ. 62,3 кв.м., літ. Б, С), який належить [PERSON] надано нову адресу: [ADDRESS] . 12.05.2016 [PERSON] зареєструвала право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (літ. Н заг. площ. 62,3 кв.м., сарай літ. Б), по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . 08 листопада 2022 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого він є спадкоємцем майна [PERSON] , а саме 3/4 частки спадкового майна, яке складається з 1/2 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок позначений на плані літ. А-1, житловою площею 46,3 кв.м. загальною площею 58,2 кв.м., до нього примикають: сарай за літ. В1; гараж за літ. М; сарай за літ. О; навіс за літ. П; душ літ. Р; огорожі за №3,4. Право власності на вказане майно 08.11.2022 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2656108348060). 30 листопада 2023 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він є спадкоємцем майна [PERSON] , а саме 1/8 частки житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані: житловий будинок позначений загальною площею 58,2 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., позначений на плані літ. А-1, а також господарські та побутові будівлі та споруди: сарай за літ. В1; гараж за літ. М; сарай за літ. О; навіс за літ. П; душ літ. Р; огорожі за №3,4. Право власності на вказане майно 30.11.2023 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2656108348060). Враховуючи наведене, [PERSON] належить 1/2 частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , до складу якої входить: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 46,3 кв.м. загальною площею 58,2 кв.м., сарай літ. В1; гараж літ. М; сарай літ. О; навіс літ. П; душ. Р; огорожі за №3,4. Інша 1/2 частина домоволодіння (житловий будинок літ. Н заг. площ. 62,3 кв.м., сарай літ. Б), належить [PERSON] , їй надано нову адресу: [ADDRESS] та зареєстровано право власності на майно за цією адресою. Третя особа у справі [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок якого має спільну стіну з будинком позивача (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.01.2025; технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , станом на 22.08.2008; технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від 13.12.2024). На підставі технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] від 13.12.2024 встановлено, що житловий будинок літ. А-1 є відокремленим від буд. літ. Н, має окремий вихід. Посилаючись на те, що нерухоме майно позивача перебуває у спільній частковій власності, що заважає йому повноцінно реалізувати своє право власності, позивач просить виділити в натурі його частку майна для можливості реєстрації права власності на нерухоме майно як окреме домоволодіння. Відповідно до ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішення справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ так може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На підставі\~матеріалів справи\~встановлено,\~що співвласниками\~домоволодіння [ADDRESS] у\~2012\~році були\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~по 1/2\~частині,\~проте у\~2016\~р.\~ [PERSON] \~виділила своє\~майно в\~окрему адресу\~( [ADDRESS] )\~та зареєструвала\~право власності,\~внаслідок чого\~право спільної\~часткової власності\~на це\~майно у\~неї припинилося\~та вона\~вибула зі\~складу учасників\~спільної власності.\~Разом з\~тим,\~у [PERSON] ,\~а в\~подальшому і\~у його\~спадкоємців,\~спільна часткова\~власність збереглась\~та на\~даний час\~позивач є\~єдиним учасником\~спільної часткової\~власності.Виділ частки позивача в натурі майна позивача технічно можливий, оскільки житлові будинки функціонують багато років як окремі об`єкти житлової нерухомості та мають окремі входи та системи життєзабезпечення. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги бажання позивача виділити свою частку домоволодіння в натурі, припинення права спільної часткової власності іншого співвласника домоволодіння, аналіз наведених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved