Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

23 вересня 2024 року представниця ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Ю.О. звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача, а саме: - № 6615207838, укладеним 29 січня 2021 року між позикодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , яка становить 16285,43 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8405,87 грн., заборгованості по відсотках в сумі 1579,24 грн. та заборгованості по комісії в сумі 6300,32 грн.; - № 7604255844, укладеним 21 жовтня 2019 року між позикодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , яка становить 1772,93 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1512,31 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 260,62 грн.; - № 5575930, укладеним 21 лютого 2022 року між позикодавцем ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , яка становить 2278 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2278 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальницею своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту за кредитними договорами. Від представниці позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Судом було направлено відповідачці копію позовної заяви з додатками за її зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , які були нею отримані, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачка письмового відзиву не направила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 29 січня 2021 року між кредитодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» та позичальницею [PERSON] був укладений кредитний договір № 6615207838, згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» надає [PERSON] кредит в сумі 11145,10 грн. на 36 місяців, а позичальниця зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування, які складалися з щомісячних процентів в розмірі 2,99 % від суми кредиту та загальні в розмірі 11,99 % річних від суми боргу за договором (а.с. 11-13). Відповідно до п. 1.4 договору визначено, що загальна сума кредиту становить 11145,1 грн., з якої 6947,14 грн. на погашення заборгованості позичальниці за діючим кредитним договором з кредитодавцем № 4604778630 від 24 червня 2020 року, 2000,03 грн. на поточний рахунок позичальниці, 947,93 грн. ПАТ «СК «ТАС» на оплату страхового платежу за договором страхування № 6615207838-С від 29 січня 2021 року, 650 грн. ПАТ «СК «ТАС» на оплату страхового платежу за договором страхування № 6615207838-KMZ від 29 січня 2021 року та 600 грн. оплата позичальнику за електронний ключ доступу до додатку «Support.ua». Позичальниця, згідно графіку платежів за договором, щомісяця у конкретно визначені дати зобов`язана була вносити платежі по 703,69 грн. на погашення заборгованості по кредиту, кожен з яких складався з частини повернення кредиту та процентів за користування ним (а.с. 12). Як вбачається з наданої позивачем виписки з особового рахунку (файл «виписка з особового рахунку за кд [NUMBER] » в електронній формі) від позичальниці не надходили в повному обсязі кошти на виконання умов договору, сама вона також не надала доказів погашення заборгованості, тому вимога стягнення кредиту та процентів підлягає задоволенню. Проте позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання в повному обсязі зобов`язань кредитодавцем щодо видачі кредиту, а саме, в частині переказу коштів на поточний рахунок позичальниці в сумі 2000,03 грн. Суд не приймає в якості доказу на підтвердження факту здійснення перерахування коштів у вказаній сумі на поточний рахунок позичальниці надану позивачем вищезазначену виписку з особового рахунку, оскільки в ній не міститься підтверджень здійснення платіжних операцій від банківської установи або платіжного оператора. Зважаючи на часткове погашення позичальницею заборгованості, що вбачається з вимоги стягнення не усього тіла кредиту в сумі 11145,10 грн., а лише його частини в сумі 8405,87 грн., тому задоволенню підлягає лише вимога стягнення тіла кредиту пропорційно, без урахування недоведеної суми кредиту у 2000,03 грн., що становить 82,05 %, а саме 6847,41 грн. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, як складову частину принципу диспозитивності цивільного судочинства, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Позивачем не було доведено факту надання позикодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» позичальниці [PERSON] частини кредитних коштів в сумі 2000,03 згідно з умовами договору про споживчий кредит № 6615207838 від 29 січня 2021 року, тому у позикодавця або його правонаступника не виникнуло право вимоги повернення цих коштів та стягнення процентів, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Проценти нараховані відповідно до умов кредитного договору, проте стягненню підлягають лише в частині задоволених вимог по стягненню заборгованості по кредиту - 81,46 % від 1579,24 грн., що становить 1286,45 грн. Кредитним договором не передбачена виплата позичальницею комісії, тому позовна вимога про стягнення комісії в сумі 6300,32 грн. задоволенню не підлягає. 21 жовтня 2019 року між кредитодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» та позичальницею [PERSON] був укладений кредитний договір № 7604255844, згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» надає [PERSON] кредит в сумі 19431,68 грн. на 24 місяці, а позичальниця зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування, які складалися з початкових процентів в розмірі 2 % від суми кредиту, щомісячних процентів в розмірі 3,19 % від суми кредиту та загальних процентів в розмірі 11,99 % річних від суми боргу за договором (а.с. 19-22). Відповідно до п. 1.4 договору визначено, що загальна сума кредиту становить 19431,68 грн., з якої 6775,21 грн. на погашення заборгованості позичальниці за її діючим кредитним договором з кредитодавцем № 2673443766 від 27 грудня 2018 року, 10124,79 грн. на картрахунок позичальниці, 800 грн. за платіж ТОВ «Лікар онлайн» за пакет Телемедицина 1, 1193,68 грн. ПАТ «СК «ТАС» на оплату страхового платежу за договором страхування № 7604255844-С від 21 жовтня 2021 року та 200 грн. оплата ТОВ «майСейфеті» за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 12» Позичальниця, згідно графіку платежів за договором, щомісяця у конкретно визначені дати зобов`язана була вносити платежі по 1537,55 грн. на погашення заборгованості по кредиту, кожен з яких складався з частини повернення кредиту та процентів за користування ним (а.с. 20). Як вбачається з наданої позивачем виписки з особового рахунку (файл «виписка з особового рахунку за кд [NUMBER] » в електронній формі) від позичальниці не надходили кошти в повному обсязі на виконання умов договору, сама вона також не надала доказів погашення заборгованості, тому вимога стягнення кредиту та процентів підлягає задоволенню. Проте позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання в повному обсязі зобов`язань кредитодавцем щодо видачі кредиту, а саме, в частині переказу коштів на поточний рахунок позичальниці в сумі 10124,79 грн. Суд не приймає в якості доказу на підтвердження факту здійснення перерахування коштів у вказаній сумі на поточний рахунок позичальниці надану позивачем вищезазначену виписку з особового рахунку, оскільки в ній не міститься підтверджень здійснення платіжних операцій від банківської установи або платіжного оператора. Зважаючи на часткове погашення позичальницею заборгованості, що вбачається з вимоги стягнення не усього тіла кредиту в сумі 19431,68 грн., а лише його частини в сумі 1512,31 грн., тому задоволенню підлягає лише вимога стягнення тіла кредиту пропорційно, без урахування недоведеної суми кредиту у 10124,79 грн., що становить 47,9 %, а саме 724,33 грн. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, як складову частину принципу диспозитивності цивільного судочинства, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Позивачем не було доведено факту надання позикодавцем ТОВ «ФК «ЦФР» позичальниці [PERSON] частини кредитних коштів в сумі 2000,03 згідно з умовами кредитного договору № 7604255844 від 21 жовтня 2019 року, тому у позикодавця або його правонаступника не виникнуло право вимоги повернення цих коштів та стягнення процентів, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Проценти нараховані відповідно до умов кредитного договору, проте стягненню підлягають лише в частині задоволених вимог по стягненню заборгованості по кредиту - 47,9 % від 260,62 грн., що становить 124,83 грн. Право вимоги позивача ТОВ «ФК «Є.А.П.Б.» за даними кредитними договорами підтверджується договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року з реєстрами прав вимог, згідно якого право вимоги за кредитними договорами № 6615207838 від 29 січня 2021 року та № 7604255844 від 21 жовтня 2019 року перейшло спочатку від ТОВ «ФК «ЦФС» до ПАТ «Таскомбанк», та договором факторингу № НІ/11/16-Ф від 28 лютого 2024 року з відповідним реєстром прав вимог, згідно якого право вимоги за цими кредитними договорами перейшло від ПАТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «Є.А.П.Б.» (а.с. 26-29). 21 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір № 5575930 про надання споживчого кредиту, згідно якого ТОВ "Авентус Україна" зобов`язувалося надати споживачці [PERSON] кредит в сумі 5000,00 грн. на 360 днів, а споживачка зобов`язалася повернути кредит у встановлений строк, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (а.с. 34-39). Процентна ставка за користування кредитом становила 1,99 % в день (реальна річна процентна ставка складала 29653,85 % річних), проте в разі сплати коштів в сумі не менше суми першого платежу, визначеного Графіком платежів або дострокове часткове повернення кредиту застосовується ставка 0,01 % в день. Згідно пункту 1.1. кредитного договору, сторони домовилися, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація споживача здійснюється при заході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Авентус Україна» та позичальницею знайшов своє підтвердження. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальниці було надано кредит в сумі 5000,00 грн. шляхом перерахування на її платіжну карту [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» від 29 листопада 2023 року № 20231129-2, надавача послуг з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків (а.с. 68-70). Відповідно до додатку № 1 до договору, [PERSON] зобов`язана була кожні 30 днів вносити на погашення процентів по 2985 грн., а 16 лютого 2023 року, крім того, повернути отриманий кредит в сумі 5000 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальницею не було повернено суми одержаного кредиту в повному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 2278 грн., які підлягають стягненню. Право вимоги позивача ТОВ «ФК «Є.А.П.Б.» за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року з відповідним реєстром боржників до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Є.А.П.Б.». Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог - 55,37 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial