Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 26.02.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9644581 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами кредитного договору, відповідачу надано кредит в сумі 6000 грн. строком на 360 днів. ТОВ «Макс Кредит» повністю виконало свої зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 грн. 21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС відповідно до якого, ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набув право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 00-9644581 від 26.02.2024. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за договором № 00-9644581 від 26.02.2024 становить 39496,80 грн., з яких: 6300 грн. заборгованість по кредиту, 33196,80 грн. заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою судді від 13.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 08.09.2025 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ф119, 06\~102\~733\~724 26 вбачається, що [PERSON] повідомлений належним чином, конверт був повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 26.02.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9644581 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписаний паспорт споживчого кредиту складає між ним та ТОВ «Макс Кредит» кредитний договір, що підтверджується електронним підписом одноразовим ідентифікатором 53583. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до п.1.2 договору № 00-9644581, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) 6000 гривень. Тип кредиту кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 20 лютого 2025 року (п.1.3 договору). Відповідно до п. 1.3.1. договору, позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 12 березня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Пунктом 1.4. договору визначено, що тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). (п.1.4.1. договору). Відповідно до 1.4.2. договору, знижена процентна ставка становить 0,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 21.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Макс Кредит». Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», відповідно до укладеного договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-9644581 від 26.02.2024. Позивачем доведено що відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за договором № 00-9644581 від 26.02.2024 становить 39496,80 грн., яка складається з заборгованість по кредиту в сумі 6300 грн. та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 33196,80 грн. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором. Стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований. На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 07 квітня 2025 року № 07/04/25-02, додаткову угоду № 36 від 07.04.2025 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02, акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025. Витрати на правничу допомогу, які понесені позивачем становлять 7000 грн. Відповідач будь-яких доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу суду не надала, із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу адвокатом до суду не зверталась, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги вказане, понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved