Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

23.05.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] було призначено субсидію згідно Постанови КМУ\~№ 848\~від 21.10.1995\~р.\~«Про спрощення\~порядку надання\~населенню субсидій\~на оплату\~житлово-комунальних\~послуг,\~придбання скрапленого\~газу,\~твердого та\~рідкого пічного\~побутового палива» в розмірі 741,06 грн. з 01.05.2022 року. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 2 від 14.03.2025 року № 5165/04-16 встановлено, що надміру виплачена сума пільги у розмірі 4574,41 грн. утворилась за період з 01.07.2024 року по 31.01.2025 року у зв`язку з наданням недостовірних документів. Відповідачу було надіслано лист - повідомлення від 19.03.2025 № 1500-0403-8/64561 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми пільги на р/р ПФУ. Проте, станом на дату подання позовної заяви до суду надміру отримана житлова субсидія у добровільному порядку відповідачем не повернута, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача надміру отриману житлову субсидію в розмірі 4574,41 грн. Ухвалою судді від 08.08.2025 року позов залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. 18.08.2025 року до суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» від представника позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Бурденюк В.О. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 20.08.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом до суду сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 03.09.2025 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає з мотивів викладених у ньому. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, справу просила розгляну за її відсутності, про що зазначила у відзиві на позовну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 09.02.2017 року, як особа, з інвалідністю другої групи під час проходження служби в ОВС та користувалася пільгами. При зверненні до позивача нею була заповнена заява про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, з зазначенням своїх персональних даних та документів, що дає право на пільгу та категорії пільговика. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї у житловому приміщенні/будинку осіб № 1036 від 16.07.2024 року, за адресою: [ADDRESS] , відповідач проживає одна. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААА № 891730, відповідач є інвалідом ІІ групи захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. Розмір нарахованої та надміру виплаченої суми пільг на житлово-комунальні послуги підтверджується наданою позивачем інформацією, згідно якої, сума переплати за період з 01.07.2024 року по 31.01.2025 року становить 4574,41 грн. Факт отримання пільги на житлово-комунальні послуги відповідачем не заперечується. Згідно копії листа від 19.03.2025 року, позивач повідомляв [PERSON] про те, що їй надміру нарахована сума пільг за період з 01.07.2024 року по 31.01.2025 року на житлово-комунальні послуги на загальну суму 4574,41 грн. та необхідності їх повернення. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Необхідно також звернути увагу, що у рішенні по справі «CAKAREVIC v. CROATIA» (заява №. 48921/13) від 26 квітня 2018 року Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримував заявник, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявника про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для нього і свідчить про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Крім того, у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04, остаточне рішення від 20.01.2012) Європейський суд з прав людини у п. 71 рішення вказав: «… потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року. Відповідно до п. 18 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, який визначає механізм надання пільг громадянам у грошовій формі, уповноважені органи мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для надання пільг. Суми пільг, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пільговика або неповідомлення ним уповноваженому органу про зміну обставин, зазначених у\~п. 3\~цього Порядку, на вимогу уповноваженого органу повертаються пільговиком. Надання пільги припиняється: з причин, що унеможливлюють її надання, зокрема в разі смерті пільговика, втрати права на пільгу, призначення житлової субсидії, - з місяця, що настає за місяцем настання зазначеної події; за заявою пільговика - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою. У разі відмови пільговика добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) пільги питання про її примусове стягнення вирішується в судовому порядку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Відповідно до п. 72 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян. Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Питання призначення житлових субсидії врегульоване Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі - Положення). У відповідності до п. 90 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 р. включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 р. - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8-10 пункту 14 цього Положення. Судом встановлено, що 16.07.2024 року відповідач [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання пільги на житлово-комунальні послуги, при цьому вона заповнила надану позивачем заяву, форма якої була встановлена на момент звернення та надала необхідні документи для призначення даної пільги, а посадовою особою позивача було перевірено надані документи та призначено пільгу. Вимоги позивача про стягнення надміру перерахованої виплаченої суми пільг на житлово-комунальні послуги обґрунтовані тим, що при подачі заяви на призначення пільги відповідач звернувся за отриманням пільги як особа з інвалідністю внаслідок проходження військової служби, однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачем позивачу при подачі вищевказаної заяви була надана довідка про склад сім`ї та довідка до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААА № 891730, а пільга на оплату житлово-комунальних послуг була надана відповідачу позивачем через помилку працівника позивача, внаслідок чого остання була помилково віднесена до осіб, які звільнені з військової служби та стали інвалідами під час проходження цієї служби хоча відповідач є інвалідом другої групи захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що не є тотожним військовій службі. Будь-яких допустимих і достатніх доказів того, що відповідач знав, що не має права на вищевказані пільги позивачем не надано, ці твердження позивача базуються на припущеннях, а відповідач вказаний факт заперечує. Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що відповідачем будь-якої недобросовісності в документах при зверненні за пільгою на житлово-комунальні послуги допущено не було, а нарахування пільги проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, а отже підстави для повернення виплаченої відповідачу суми пільг на житлово-комунальні послуги відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. слід віднести на рахунок позивача. На підставі ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263-265, 277-279, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed