Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У червні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути на користь об`єднання заборгованість по сплаті обов`язкових внесків співвласників на загальну суму 138 867,31 грн., що утворилися у відповідачки з житлових приміщень №588/1, №589/1, №732/1 розташованих у багатоквартирному будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованість зі сплати обов`язкових внесків стосовно житлового приміщення №588/1 становить суму у розмірі 26 482,41 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати обов`язкових внесків стосовно житлового приміщення №589/1 становить суму у розмірі 61 929,16 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати обов`язкових внесків стосовно житлового приміщення №732/1 становить суму у розмірі 50 455,74 грн Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є власницею житлового приміщення №588/1 загальною площею 28,4 кв.м., житлового приміщення №589/1 загальною площею 86,2 кв.м., житлового приміщення №732/1 загальною площею 67,7 кв.м. ОСББ створено співвласниками квартир будинку за адресою: [ADDRESS] та здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з 15 листопада 2019 року та Статуту Об`єднання. Відповідно до статуту об`єднання створено з метою забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників. Згідно ст. 17 Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі; Відповідно до пит. 6.2.1 Протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А -Ініціатива» від 12.11.2019 року було прийнято рішення про затвердження розміру щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8,79?грн. з кожного квадратного метру площі нерухомого майна, що є у співвласника будинку. Цей внесок співвласник зобов`язаний сплачувати ОСББ «Донця-2А-Ініціатива» не пізніше останнього числа місяця, за який проводиться оплата. Відповідно до пит. 6.2.2 Протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» від 12.11.2019 було прийнято рішення про затвердження дати початку сплати внесків і переходу ОСББ «Донця 2-А - Ініціатива» на самозабезпечення - 01 січня 2020 року. Відповідно до пит. 6.2.3 Протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» від 12.11.2019 р. було прийнято рішення про затвердження одноразового внеску для фінансового забезпечення початку функціонування ОСББ «Донця 2А - Ініціатива» у розмірі 150 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення. Цей внесок співвласник зобов`язаний сплатити до ОСББ «Донця 2А- Ініціатива» до 15 січня 2020 року. Відповідно до пит. 6.2.4 Протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» від 12.11.2019 р. було прийнято про затвердження одноразового внеску для встановлення системи контролю доступу в будинок [ADDRESS] та на його прибудинкову територію, а також організацію відеоспостереження у розмірі 500 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення. Цей внесок співвласник зобов`язаний сплатити ОСББ «Донця 2А - Ініціатива» до 01 березня 2020 року. Відповідно до пит. 6.2.5 Протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» 12.11.2019 р. було прийнято рішення про встановлення щомісячного внеску на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження в будинок [ADDRESS] та на його прибудинкову територію у розмірі 130,00 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення. Цей внесок власник зобов`язаний сплачувати ОСББ «Донця 2А - Ініціатива» починаючи з?1?травня 2020 року не пізніше останнього числа місяця, за який проводиться оплата. Відповідно до п.2 порядку денного Протоколу засідання Правління ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» №11 від 25.04.2020 р. було прийняти рішення про встановлення платежів на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження, розмір яких встановлений 130,00 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення, впродовж дії обмежувальних заходів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, не нараховувати. Згідно пит.2 Протоколу засідання Правління ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» №14 від 11.06.2020 р. було прийнято рішення внести зміни в п.2 Протоколу засідання Правління №11 від 25.04.2020 р. та викласти його у наступній редакції: «Платежі на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження, розмір яких встановлений 130,00 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення, не нараховувати з 01.05.2020 р. по 30.06.2020 р. З 01.07.2020 р. нарахування та оплату платежів на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження здійснювати відповідно до п. 6.2.5. Рішення Установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 12.11.2019 р.». 07.03.2021 рішенням Загальних зборів ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» було змінено (знижено) розмір щомісячного внеску на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження в будинок [ADDRESS] та на його прибудинкову територію. Відповідно до п. 4.3. Протоколу Загальних зборів ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» №1/2021 від 30.03.2021 року, з 01.01.2021 розмір щомісячного внеску становить 120,00 гривень з кожної квартири/нежитлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У зв`язку з виниклою у відповідача заборгованістю, позивач просить в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути інфляційні нарахування 3% річних до кожного з нежитлових приміщень відповідно. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.07.2024 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. Ухвалою судді від 16.07.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донця 2А-Ініціатива» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.02.2025 цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донця 2А-Ініціатива" до [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимогу підтримав та просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою реєстрації. На день ухвалення рішення відповідачка своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового приміщення №588/1 загальною площею 28,4 кв.м., житлового приміщення №589/1 загальною площею 86,2 кв.м., житлового приміщення №732/1 загальною площею 67,7 кв.м. розташованих за адресою [ADDRESS] . За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III (далі - Закон). Згідно ст. 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно статті 1 Закону співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно ст.10 Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 15 Закону співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі та виконувати обов`язки передбачені Статутом об`єднання. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч.1 ст. 20 Закону). Чинним Статутом ОСББ «Донця 2А-Ініціатива», затвердженим Установчими зборами від 12.11.2019 року, зокрема пунктом 1.5. передбачено: Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном Об`єднання, що належать об`єднанню як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до п. 2.4. Статуту, Об`єднання має право відповідно до законодавства та цього Статуту ОСББ «Донця 2А-Ініціатива»: приймати рішення про надходження та витрати коштів Об`єднання, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та інших платежів, захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим Статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду та стягувати у встановленому законом порядку в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим Статутом внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідач є співвласником ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» та власником відповідних приміщень, внаслідок чого зобов`язаний був брати участь у його утриманні. Відповідач жодного разу не звертався з претензіями щодо якості чи повноти робіт до ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» як особи, що здійснює утримання будинку та прибудинкової території. В свою чергу ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» належним чином здійснювало утримання будинку та прибудинкової території. Враховуючи, що встановлення внесків на утримання будинку та прибудинкової території, інших внесків належить до виключної компетенції загальних зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива». Відповідач, як співвласник Об`єднання зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення, визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань обов`язок щодо утримання будинку та прибудинкової території не виконує належним чином, у зв`язку з чим станом на червень 2024 року має заборгованість у сумі 138 867,31 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату послуг, або ж доказів на погашення заборгованості у вищевказаному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Таким чином, провівши аналіз норм матеріального права, в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 138 867,31 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Пред`являючи позов, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: копію договору №10/05-24 про надання правової допомоги, укладеного 10 травня 2024 року між ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» та АО «Вербицький і партнери»; додаток 1 до договору про надання правничої допомоги №10/05-24 від 10.05.2024; рахунок №INV-000100 від 10.05.2024 на суму 4000,00 грн.; акт наданих послуг № №INV-000100 від 10.05.2024; рахунок № INV-000239 від 10.06.2025 на суму 3000.00 грн.; акт наданих послуг № INV-000239 від 10.06.2025. Разом з тим, суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах позивача, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (розгляд справи в письмовому провадженні без проведення судових засідань, відсутність в матеріалах справи відповіді на відзив позивача), а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 7000, 00 грн. так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.

Outcome: approved