Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (надалі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 30170,00 грн. заборгованості за договором кредитної лінії № 00-10343397 від 22.11.2023, укладеним [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (надалі - ТОВ «Качай Гроші»), а також судових витрат , що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного [PERSON] з ТОВ «Качай гроші» кредитного договору, відповідач отримала кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] порушила умови укладеного договору щодо своєчасності повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором. 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (надалі - ТОВ «Макс Кредит») укладено договір факторингу, за умовами якого первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги за договором кредитної лінії № 00-10343397 від 22.11.2023, укладеним [PERSON] з ТОВ «Качай Гроші». За договором факторингу від 16.08.2024 таке право вимоги перейшло від «Макс Кредит» до позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином у передбаченому ЦПК України порядку повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачкою [PERSON] 22 листопада 2023 року укладено договір кредитної лінії № 00-10343397 (надалі - договір), за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 240 днів на умовах сплати процентів за користування кредитом за процентною ставкою 0,98 % на день, які нараховуються за перші 30 днів користування кредитними коштами, та 2,8 % на день, які нараховуються за весь інший весь період користування кредитом, а також одноразової комісії у розмірі 250,00 грн., та зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти та комісію по закінченню строку дії кредиту, сплативши до 19.07.2024 на користь ТОВ «Качай Гроші» 36120,00 грн., у тому числі 5000,00 грн. основного боргу, 250,00 грн. комісії, 30870,00 грн. процентів (п.п.1.2, 1.3, 1.4.1, 1.4.2, 1.5, 1.8.1, 7.20 договору). Вказаний договір позики укладений шляхом підписання його тексту та Паспорту споживчого кредиту відповідачкою [PERSON] 22 листопада 2023 року в особистому кабінеті, створеному нею після реєстрації на сайті ТОВ «Качай Гроші» https://kachay.com.ua, електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 92316, згенерованого ТОВ «Качай Гроші» та направленого позичальнику повідомленням на зазначений нею номер мобільного телефону [NUMBER] , що відповідає положенням п.4.2 Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші» в редакції від 20.11.2023, затвердженої наказом директора ТОВ «Качай Гроші» № 1-8/22 від 20.11.2023, які разом із заявкою та підписаними документами індивідуальної частини складають укладений між сторонами договір. За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки Банк, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис). Верховним Судом у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що договір про надання фінансового кредиту, підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є належним та допустимим доказом, адже без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Підписання [PERSON] 22.11.2023 договору кредитної лінії № 00-10343397 вищезазначеним способом підтверджується довідкою ТОВ «Качай Гроші» про ідентифікацію та відповідачкою не спростовано. Перерахування на картковий рахунок [PERSON] , зазначений нею при заповненні персональних даних після реєстрації на сайті ТОВ «Качай Гроші» https://kachay.com.ua підтверджується також інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № від 204/09 від 09.09.2024, згідно з якою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг підтвердило проведення на сайті ТОВ «Качай Гроші» https://kachay.com.ua через платіжний сервіс «Platon» низку успішних транзакцій, у тому числі транзакцію № 40065-60971-02024, проведену 22.11.2023 о 14:28:18 год. з перерахування грошових коштів в сумі 5000,00 грн. на картку «MONOBANK» № [NUMBER] (порядковий номер у переліку наведених транзакцій 4644). З письмової інформації АТ «Універсал Банк» від 26.07.2025 № БТ/Е-8824 та від 01.08.2025 № БТ/Е-9417 вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , у період з 22.11.2023 по 27.11.2023 фінансовий номер телефону до вказаної картки з анкетних даних [PERSON] встановлено з номером [NUMBER] . Згідно інформації АТ «Універсал Банк» від 01.08.2025 про рух грошових коштів по картці [PERSON] № [NUMBER] , 22 листопада 2023 року о 14:28:18 год. на вказану платіжну картку зараховано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Таким чином, суд вважає доведеним, що між [PERSON] та ТОВ «Качай Гроші» було укладено кредитний договір в електронному вигляді шляхом застосування клієнтом електронного цифрового підпису, складовими частинами якого є додатки до нього, також підписані електронним цифровим підписом позичальника, у тому числі графік платежів та паспорт споживчого кредиту, що включають його істотні умови. За умовами цього договору, [PERSON] , отримавши 22.11.2023 кредит у розмірі 5000,00 грн., зобов`язалась повернути кредитодавцю 19.07.2024 36120,00 грн., у тому числі 5000,00 грн. основного боргу, 250,00 грн. комісії, 30870,00 грн. процентів. Зі змісту позовної заяви, розрахунків заборгованості вбачається і відповідачкою не спростовано, що умови договору [PERSON] належним чином не виконала і передбачені договором платежі по закінченню строку кредитування не повернула. З виписки ТОВ «ФК «Ейс» по особовому рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором № 00-10343397 від 22.11.2023 вбачається, що [PERSON] станом на 28.12.2024 має заборгованість у розмірі 30170,00 грн., у тому числі прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5250,00 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 24920,00 грн. Суд вважає розмір заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором обґрунтованим та таким, що відповідає його умовам. Так як строк повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії за умовами укладеного договору на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1054 ЦК України, а також виходячи із закріплених у ст.13 ЦПК України засад диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 30170,00 грн., що менше від розміру платежів, належних до повернення відповідачкою за умовами договору кредитної лінії № 00-10343397 від 22.11.2023 (5000,00 грн. основного боргу, 250,00 грн. комісії, 30870,00 грн. процентів, а всього 36120,00 грн.) Статтями 512-514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, за умовами яких ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) відступає ТОВ «Макс Кредит» (фактору) за плату свої права вимоги до позичальників. За умовами укладеного договору, первісний кредитор має право відступати новому кредитору свої права вимоги до позичальників на підставі відповідного реєстру боржників, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з Актом від 22.01.2024 приймання-передачі до Договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, ТОВ «Качай Гроші» передало, а ТОВ «Макс Кредит» прийняло Реєстр від 22.01.2024 боржників клієнта ТОВ «Качай Гроші», загальною кількістю боржників 18598 осіб, на суму вимог 139691609,01 грн. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників від 22.01.2024 (Додаток № 1 до Договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024), за цим договором передано право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 00-10343397 від 22.11.2023, номер запису в реєстрі 12070, сума заборгованості позичальника за яким станом на 22.01.2024 становить 13930,00 грн., у тому числі заборгованість по поверненню основного боргу - 5250,00 грн., заборгованість по відсоткам - 8680,00 грн. Судом встановлено також, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) відступив ТОВ «ФК «Ейс» (фактору) за плату свої права вимоги до позичальників. За умовами укладеного договору, первісний кредитор має право відступати новому кредитору свої права вимоги до позичальників на підставі відповідних реєстрів прав вимог, що є невід`ємною частиною цього договору, строк платежу за якими настав, а також прав вимог, що виникнуть в майбутньому. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників від 16.08.2024 до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, за цим договором передано право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 00-10343397 від 22.11.2023, номер запису в реєстрі 5713, сума заборгованості позичальника за яким станом на 16.08.2024 становить 30170,00 грн., у тому числі заборгованість по поверненню основного боргу - 5250,00 грн., заборгованість по відсоткам - 24920,00 грн. Таким чином, суд встановив, що за зобов`язаннями [PERSON] перед ТОВ «Качай Гроші» за договором кредитної лінії № 00-10343397 від 22.11.2023, право вимоги у передбаченому законом порядку перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованості за договором кредитної лінії № 00-10343397 від 22.11.2023 у заявленому у позовній заяві розмірі 30170,00 грн. Позивачем понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду подано: договір № 2211/Е від 22.11.2024 про надання правничої допомоги, укладений між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс», затверджений сторонами вказаного договору Протокол погодження вартості послуг (Додаток № 1 до договору № 2211/Е від 22.11.2024 про надання правничої допомоги), Додаткову угоду № 13 до договору № 2211/Е від 22.11.2024 про надання правничої допомоги, відповідно до змісту якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості з наведеного у додатковій угоді переліку боржників, у тому числі з [PERSON] за кредитним договором № 00-10343397 від 22.11.2023, Акт від 22.11.2024 прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн. з вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви, підготовки та подання адвокатських запитів та клопотань, копію свідоцтва про право на зайняття Тараненком А.І. адвокатською діяльністю. Оскільки відповідно до ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається на відповідачку, від якої клопотань про зменшення розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу не надходило, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу на підставі ст.141 ЦПК України слід у повному обсязі покласти на відповідачку [PERSON] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved