Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (далі - ТОВ «КОШЕЛЬОК») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3344802574-550368 від 17 грудня 2021 року у розмірі 36 061,16 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3344802574-550368 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Договір №3344802574-550368 від 17 грудня 2021 року укладений за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК». Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор «4392» для підписання кредитного договору №3344802574-550368 від 17 грудня 2021 року, шляхом направлення відповідачу [PERSON] на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 7 250 грн., початковий строк кредитування 22 днів, відсоткова ставка 1,85 % на добу. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, та перерахував грошові кошти на банківську картку, яку відповідач вказав в особистому кабінеті як банківську картку на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору. [PERSON] підтвердив виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів. Згідно п.3.6 та п.3.7 кредитного договору строк користування кредит ними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 08.01.2022 року до 07.04.2022 року, за ставкою 2,2 % на добу. На момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 24 555, 75 грн (7 250,00 грн - тіло кредиту, + 2 950,75 грн - відсотки за початковий строк користування позикою, + 14 355,00 грн - відсотки за продовжений строк користування позикою). Крім того, позивачем за період з 07.04.2022 року по 15.01.2025 року нараховано інфляційні збитки на суму 9 458,87 грн та 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України складають 2 046,54 грн, які також підлягають стягненню з відповідача. З боку відповідача по відношенню до ТОВ «КОШЕЛЬОК» має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором та законом, а тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав відповідачем. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Також, ухвалою суду від 27.08.2025 року представнику позивача відмовлено в клопотанні про витребування доказів по справі. Представники позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача Крилов С. С. просить розгляд справи здійснювати без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надав. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача, письмові докази, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачем [PERSON] укладений договір № 3344802574-550368 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - кредитний договір), також цього дня відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту до договору № 3344802574-550368 від 17.12.2021р. (а. с. 9-16). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7 250,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Тип споживчого кредиту - споживчий кредит. Згідно з п. 1.3.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом 3 082,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.3 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредит надається строком на 22 днів (лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 цього договору (п.2.3 кредитного договору). Згідно з п. 3.1 кредитного договору, проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. У п. 3.5 кредитного договору сторони погодили, що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльний період, встановлений п. 2.1 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п. 3.4 договору, скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Відповідно до п.3.6 кредитного договору, факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду (п.3.7); з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 процента річних, що становить 2,2 проценти в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 3.8). Відповідно до листа ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» у м. Києві від від 09.01.2025р. № 04/642-04/22 надано підтвердження, що грошові кошти в сумі 7 250,00 гривень 17.12.2021 переведені через систему xPAY на картку № [NUMBER] (а.с.20) Згідно повідомлення XPAY Group LLC підтверджено, що через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта № [NUMBER] 17.12.2021 року кредитних коштів в сумі 7 250,00 грн за договором займу №3344802574-550368 (а.с.21). За розрахунками позивача заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 36 061,16 грн та складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 250,00 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою в сумі 17 305,00 грн, інфляційних збитків за період з 07.04.2022 по 15.01.2025 року в сумі 9 458,87 грн та 3% річних за період з 07.04.2022 по 15.01.2025 року в сумі 2 046,54 грн (а. с. 17-19). Частиною першою ст. 15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Правовими нормами ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". У ст. 3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов ТОВ «КОШЕЛЬОК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем ТОВ «КОШЕЛЬОК» зобов`язання за договором № 3344802574-550368 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17 грудня 2021 року виконані у повному обсязі та надані відповідачу грошові кошти в розмірі 7 250,00 грн. Позичальник зобов`язання відповідно до умов указаного договору про надання коштів у позику не виконав і отримані кредитні кошти не повернув, чим не дотримався договірних зобов`язань. Отже, з відповідача на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» на підставі ст. 1054 ЦК України підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 24 555, 75 грн (7 250,00 грн - тіло кредиту, + 2 950,75 грн - відсотки за початковий строк користування позикою, + 14 355,00 грн - відсотки за продовжений строк користування позикою) заборгованості за кредитним договором № 3344802574-550368 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17 грудня 2021 року. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Договір № 3344802574-550368 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що укладений 17 грудня 2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» і відповідачем [PERSON] , не визнаний у встановленому порядку недійсним чи нікчемним, а тому у силу положень ст. ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639 і 642 ЦК України, цей правочин є правомірним, чинним та обов`язковим для виконання. Що стосується нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України грошових коштів на суму 11 505,41 грн, із яких: 3 % річних за порушення позичальником грошового зобов`язання за період прострочення (з 07.04.2022 року по 15.01.2025 року) у розмірі 2 046,54 грн та інфляційних втрат за період прострочення (за цей же період) у розмірі 9 458,87 грн, то в цій частині суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається зі змісту вказаної норми закону, вона поширюється на всі кредитні договори та за участю усіх кредитодавців (позикодавців), а не лише банківських установ. Тому нараховані позивачем 3 % річних за порушення позичальником грошового зобов`язання за період з 07.04.2022 року по 15.01.2025 року та інфляційні втрати за цей же період не підлягають стягненню, як такі що нараховані у період мораторію (воєнного стану). За приписами ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «КОШЕЛЬОК» сплачено судовий збір у розмірі 2422.40 гривень. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір, що підлягає стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1649,53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial