Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

07 листопада 2024 року адвокат Михайленко Н.М., яка є представником позивачки [PERSON] , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. предметом якого є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. за № 2587 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 51792 грн. 56 коп. Представник позивачки посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: позивачка не отримувала жодних вимог від відповідача до неї про погашення заборгованості за кредитним договором; жодних правовідносин з відповідачем вона не здійснювала, подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а також, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, просила визнати його таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представник позивачки просила стягнути з відповідача 21000 грн. в рахунок безпідставно отриманих коштів під час виконання виконавчого провадження № 63395631 та понесені судові витрати. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2025 року цивільний позов [PERSON] задоволено частково, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за № 2587, а також стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь [PERSON] - 1816 грн. 80 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС»» на користь [PERSON] безпідставно отриманих коштів в розмірі 21000 грн. - відмовлено. 11 серпня 2025 року представник позивачки звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. з наданням доказів щодо їх розміру. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивачки в поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення зазначила про розгляд вказаної заяви клопотання за її відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» та треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про причини своєї неявки суд не повідомили. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, додані до неї документи та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2024 року представником позивачки через підсистему «Електронний суд» подано до суду позовну заяву, а також заяву про забезпечення позову, та представником позивачки відповідно до ст. 134 ЦПК України зазначено про витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Так, 02 листопада 2024 року між [PERSON] та адвокатом Михайленко Н.М. укладено договір про надання правової допомоги на представництво інтересів позивачки в Очаківському міськрайонному суді Миколаївської області (а.с. 20). З наданого до суду розрахунку витрат на правничу допомогу від 11 серпня 2025 року вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу складає 8000 грн. (а.с. 198). Відповідно до копії квитанції до прибуткового ордера № 7/25 від 08 серпня 2025 року [PERSON] відповідно до договору про надання правничої допомоги сплатила адвокату Михайленко Н.М. 8000 грн. (зв. бік а.с. 198). Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Розмір судових витрат на професійну правничу допомогу наданих представником позивачки становить 8000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При цьому суд враховує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру тощо. З урахуванням викладеного, беручи до уваги співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу за даним позовом, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу на їх надання, враховуючи реальний обсяг наданих адвокатських послуг, а також критерій розумності, суд вважає можливим задовольнити заяву частково та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» в рахунок витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачці при розгляді справи 7000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial