Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

в травні 2025. представник позивача [PERSON] адвокат Пономаренко О.О. звернувся до суду з позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд», до відповідача про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що з 07.04.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітеього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2023 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2023 у справі № 336/5449/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Цим же рішенням було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання. Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2023 у ВП № 72642089 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2023 у ВП № 72642162 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.08.2023 у ВП № 72642089 звернуто стягнення на заробітну плату позивача. Постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 27.11.2023 у ВП № 72642162 звернуто стягнення на заробітну плату позивача у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів на суму 46318,17 гривень. Постановою державного виконавця про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 30.08.2023 у ВП № 72642162 об`єднано виконавчі провадження № 72642089 і № 72642162 у зведене виконавче провадження № 72650676. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2024 у справі № 336/13060/23 зменшено розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2021 р.н. з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, крім того було зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] , з 1/5 частини до 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Заполріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 14.02.2025 року було закінчено виконавче провадження №72642089 в зв`язку із досягненням дитиною трирічного віку та фактичним виконанням рішення суду, проте наявного розміру аліментів 1/6 чистини з усіх видів доходу недостатньо для утримання малолітньої дитини [PERSON] . [PERSON] вказала, що, на даний час дитина відвідує дитячий садок та має додаткові потреби для гармонійного розвитку та належного рівня життя, які позивач не в змозі в повній мірі забезпечити. Згідно із довідкою від 06.05.2025 року, розмір аліментів, який стягується із відповідача на користь позивачки, складає 2\~417,37 грн. щомісячно. Натомість такої суми, що стягується з відвідача, явно не достатньо для належного забезпечення потреб малолітньої дитини. Ухвалою суду від 13.05.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її на підставі ст. 274 ч. 4 п.1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не надав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд встановив наступне. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 10.12.2021 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 861. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2023 року у справі № 336/5449/23 (провадження 2/336/2442/2023) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду (08.06.2023 р.) і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , повноліття. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання дружини - [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду (08.06.2023 р.) і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років.. На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2023 по справі № 336/5449/23 судом були видані виконавчі листи. З примусового виконання даних виконавчих листів 30.08.2023 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шаровим В.М. відкриті виконавчі провадження ВП № 72642089 та ВП № 72642162. Постановою державного виконавця від 30.08.2023 року об`єднано виконавчі провадження № 72642089, № 72642162 у зведене виконавче провадження № 72650676. Також, 31.08.2023 року державним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] з виконання виконавчих листів по справі № 336/5449/23, виданих 23.08.2023 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2024 у справі № 336/13060/23 було зменшено розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2021 р.н. з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, крім того цим же рішенням було зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] , з 1/5 частини до 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.11.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 261. Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 14.02.2025 року було закінчено виконавче провадження №72642089 в зв`язку із досягненням дитиною трирічного віку та фактичним виконанням рішення суду. Згідно з листа Центрального відділу ДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса), відповідач [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] від 07.03.2025 року №77, звільнений з військової служби у запас, з 07.03.2025 року виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] , та направлений для зарахування на військовий облік до [INFO] . Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, розмір аліментів, який стягується із відповідача на користь позивачки, складає 2\~417, 37 грн., проте відповідач з квітня 2025 року припинив платити аліменти, в зв`язку із чим станом на 06.05.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 4\~834,74 грн. На підставі ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, який набув чинності 28.08.2018 року, внесено зміни до ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, зазначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , 2021 р.н., і зобов`язаний утримувати її шляхом сплати аліментів. [PERSON] є працездатною і фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. У даний час, враховуючи зміни у сімейному законодавства, а також у матеріальному становищі сторін, значне подорожчання всіх товарів та послуг, порівняно з 2023 роком, коли було винесено рішення Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про зменшення розміру аліментів, з 1/3 частини до розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, не можуть у повній мірі задовольнити потреби дитини у харчуванні, одязі, лікуванні, тощо. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. Виходячи з положень діючого законодавства, яке регламентує сплату судового збору, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню виходячи з такого. Так, спори щодо пов`язаних з збільшенням або зменшення розміру аліментів, не стосуються порядку, обсягу соціальних гарантій чи соціального і правового захисту учасників бойових дій. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» слід враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав такої особи з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та в постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20. Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Враховуючи викладене, вимоги позивачки не пов`язані з порушенням прав на соціальний захист відповідача, саме як учасників бойових дій, тому судовий збір має бути сплачено на загальних підставах.

Outcome: approved