Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.05.2012 року у якому у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що на даний час він дійшов до переконання, що їхня сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Між ними виникли непорозуміння з приводу розподілу подружніх обов`язків, які переросли у постійні суперечки в результаті чого вони тратили почуття любові та поваги. Близько року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати разом з ним. Він самостійно виховує дітей, надає належний догляд, одноосібно утримує їх та забезпечує всі їх життєві потреби. Для забезпечення дітям медичного обслуговування йому необхідно укласти декларацію із дитячим лікарем. Крім того з метою реалізації дітьми права на освіту, він як законний представник повинен укладати договори про надання освітніх послуг. На всі ці процедури необхідна згода матері, яка не має часу, можливості та бажання займатись цими питаннями. У зв`язку із викладеним просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №561, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі\~у сторін\~народилося двоє\~дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. договору між батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дітей, батьки дійшли згоди, що діти будуть проживати разом із батьком та перебуватимуть на самостійному утриманні та вихованні батька. Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади діти зареєстровані за місцем реєстрації батька [PERSON] .. Згідно довідок з позашкільних закладів батько займається вихованням дітей, приводить, забирає із занять та приймає участь у заходах. Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також підтверджується те, що [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей без участі матері. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дітей необхідне йому для забезпечення дітям медичного обслуговування та реалізації дітьми права на освіту, оскільки він як законний представник повинен укладати договори про надання медичних та освітніх послуг. Отже факт проживання дітей з батьком та здійснення ним самостійного виховання та утриманні дітей, без участі їх матері, підтверджується належними доказами. Також судом приймається до уваги і визнання відповідачкою позовних вимог, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання батьком дітей. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] \~та [PERSON] після розірвання шлюбу залишаються й надалі проживати разом із батьком та перебуватимуть на його утриманні та вихованні, а також, що позивач потребує встановлення даного юридичного факту, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved