Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2024 року ТОВ «Фінпром Маркет»\~ (далі «позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 42722,26 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. 17.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75338868, відповідно до якого відповідачу надано кошти в розмірі 14000,00 грн. строк позики 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач [PERSON] , з якою укладено договір № 75338868 від 17.08.2021, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушила умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 42722,26 грн. В подальшому позикодавцем (первісним кредитором) відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики № 75338868 від 17.08.2021. 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики № 75338868 від 17.08.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42722,26 грн, з яких: 14000,00 грн\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 28722,26 грн\~сума заборгованості за відсотками. Тому, просили суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за Договором позики № 75338868 у розмірі 42722,26 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500 грн (а.с. 1-6). Заяви, клопотання,\~інші процесуальні дії у справі 02.01.2025\~ухвалою суду\~відкрито провадження\~по справі,\~постановлено провести\~її розгляд\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження.\~Витребувано в Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570) документи/інформацію: щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] , виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 17.08.2021 по 20.08.2021 (а.с. 122-123). 29.01.2025 на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду отримано витребувані докази (а.с.139-140). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.146-147, 154-155, 158-159,164). \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву або будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а. с. 150,153) У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Фактичні обставини, встановлені судом Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 17.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75338868 (а.с.26). Відповідно до п. 2 Договору, сума позики 14000 грн. 00 коп., строк позики (строк договору) - 15 днів, фіксована базова процентна ставка становить 1,99% в день, договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно із п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно із п.п. 5.1 п. 4 Договору позики, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено\~ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно із п. 5.2. договору позики, позичальник до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, їй зрозумілі. Положеннями п.12 Договору передбачено, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5 Правил передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua. Згідно з довідкою № КД-000004097/ТНПП від 17.12.2024, ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 17.08.2021, сума 14000,00 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 8b9bea4b-70a3-4082-ac09-a322e362dd37. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Згідно з листом № 17/12/24-57 від 17.12.2024, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції №8b9bea4b-70a3-4082-ac09-a322e362dd37 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов договору позики № 75. 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики № 75338868 від 17.08.2021 (а.с.58-66) Відповідно до Реєстру прав вимог №4 від 21.12.2021 до Договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 42722,26 грн., з яких: 14000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 28722,26 грн. -\~сума заборгованості за відсотками (а.с.74-76). 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором позики №75338868 від 17.08.2021 (а.с.79-87). Відповідно до Реєстру боржників від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42722,26 грн., з яких: 14000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу, 28722,26 грн. -\~сума заборгованості за відсотками(а.с.96-98). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 75338868 від 17.08.2021 за період з 17.08.2021 по 27.12.2024 проведеного ТОВ «Фінпром Маркет», сума заборгованості за тілом позики становить 14000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 28722,26 грн. Загальна сума заборгованості становить 42722,26 грн. З даного розрахунку вбачається, що 01.10.2021 позичальник сплатив проценти у сумі 530,74 грн. Відповідно до інформації, наданої АТКБ «Приватбанк» (№20.1.0.0.0/7 від 12.02.2025), на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . З інформації про рух коштів по зазначеній картці від 07.02.2025 вбачається, що на картковий рахунок 17.08.2021 року надійшли кошти у сумі 14000,00 грн. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини При вирішенні справи суд виходить з такого. Відповідно до \~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір позики № 75338868 від 17.08.2021 підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 17.08.2021 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Судом встановлено, що первісний кредитор належним чином виконав умови договору, перерахувавши на рахунок відповідача кошти у сумі 14000,00 грн. і у останнього виник обов`язок повернення цих коштів у обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до наведених вище положень\~ЦК України, зокрема\~ст. 1048 цього Кодексу, вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. Після спливу відповідного строку права та інтереси кредитодавця забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постановах від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), що враховується судом на підставі ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Матеріалами справи підтверджується, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики № 75338868 від 17.08.2021. При визначенні суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. На підтвердження набуття права вимоги по договору позики № 75338868 від 17.08.2021 позивач надав копію Реєстру прав вимог №4 від 21.12.2021 до Договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 та Реєстру боржників від 31.03.2023 до Договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 відповідно до яких до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги, зокрема, на\~заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 14000,00 грн. Суду не надано відомостей про сплату відповідачем зазначеного боргу. Тому стягненню з відповідача підлягає саме ця сума заборгованості за тілом позики. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає про таке. Відповідно до умов кредитного договору проценти за користування кредитом в межах строку кредитування було встановлено в розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Строк кредитування 15 календарних днів, платежі за кредитом не здійснювалися. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затвердженого наказом директора ТОВ №14/05/2021 від 14.05.2021 передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 . До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії до 01.09.2021. З дослідженого судом розрахунку заборгованості встановлено, що за користування позикою [PERSON] ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодня нараховувались проценти у розмірі 278,60 грн., що за строк дії договору склали 4179,00 грн. (278,60 грн. х 15 днів). З урахуванням сплаченої відповідачем суми процентів 530,74 грн., заборгованість за процентами складає 3648,26 грн. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме - у сумі 3648,26 грн. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц висловила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.05.2022 у справі № 194/329/15-ц, загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Сам по собі наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не підтверджує наявність у відповідача заборгованості саме в зазначеному розмірі. Верховний Суд у постановах від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18, від 14.07.2021 у справі № 641/2207/18 виснував, що\~наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом\~існування між сторонами договірних відносин та\~розміру боргу. Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 17648,26 грн., з яких: 14000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3648,26 грн. заборгованість за відсотками. Судові витрати Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет»\~ було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За умовами ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром Маркет»\~ та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 (а.с.100-105). Обсяг виконаних робіт виконаних адвокатом підтверджується доданими до суду документами, зокрема витягом з акту №4-П\~приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, згідно якого обсяг виконаних робіт оцінений у 3500,00 грн. Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.109-111), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від № 579930932.1 від 18 грудня 2024 року, ордером про надання правничої допомоги від 01.11.2024(а.с.112-113) Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 41,30%, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1000,45 грн. витрат на сплату судового збору та 1445,50 грн. витрат на правничу допомогу, а разом 2445,95 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial