Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з даним\~позовом та\~просить суд\~змінити спосіб\~та розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з відповідача\~на її\~користь на\~утримання неповнолітньої\~доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року, збільшивши їх з 900 гривень до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17.07.2017 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Проте, з урахуванням швидкого темпу зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні, а відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 головуючим суддею в указаній судовій справі визначено суддю Невгада О.В. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 17.06.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 33,38). В судове засідання відповідач двічі 08.07.2025 та 27.08.2025 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання (а.с.31,37) причина неявки до суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце та час судових засідань. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подавав. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечував щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~батьком [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Як вбачається зі змісту копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2019, після укладення шлюбу позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28.07.2017 року по справі №379/919/17 (2/379/381/17), що набрало законної сили 15.08.2017 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 17 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-17). Цього ж дня, Таращанським районним судом Київської області стягувачу видано виконавчий лист (а.с.18). За даними витягу з реєстру Таращанської територіальної громади, [PERSON] , (позивач) та [PERSON] , [INFO] (донька) проживають за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,9). В зв`язку з тим, що на даний час дитина потребує значно більших матеріальних затрат у її забезпеченні, а той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини, враховуючи ст. 182 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка звернулася до суду з даним позовом та вважає що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 10.09.2018 (справа №486/466/18). За положенням ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З наведеного слідує, мінімальний розмір аліментів на одну дитину - одна чверть заробітку (доходу) платника аліментів, яка може бути призначена навіть в порядку наказного провадження. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Таким чином з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років складає 3 196 грн. Отже, з 01 січня 2025 року мінімальний розмір\~аліментів становить для дітей віком від 6 до 18 років 1598 грн. (50% від прожиткового мінімуму). Призначений Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28.07.2017 року по справі №379/919/17 (2/379/381/17) розмір аліментів в твердій грошовій сумі - 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно, на даний час є меншим, ніж встановлений мінімальний розмір аліментів, а тому не може забезпечувати гармонійного розвитку дитини. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Аліменти на утримання дитини це грошовий платіж одного з батьків, який сплачується іншому з батьків (або опікуну) на забезпечення потреб дитини. Це обов`язкова щомісячна фінансова допомога, яка гарантує дитині належне харчування, житло, захист, піклування та інші блага, необхідні для її благополуччя. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Згідно вимог ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив, серед іншого, повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Водночас, матеріали справи не містять доказів покращення матеріального становища відповідача і його матеріальної спроможності сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання неповнолітньої доньки, суд з надаючи оцінку встановленим в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість і достатність наданих доказів, як кожного окремо, так і в сукупності та взаємозв`язку, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, встановивши правовідносини, що випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. В зв`язку з цим належить відізвати раніше виданий виконавчий лист. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial