Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

15 серпня 2024 року представник позивача ТзОВ «ФК «Ейс» Тараненко Артем Ігорович за допомогою підсистеми «Електронний Суд» звернувся в Бережанський районний суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 210873970 від 20 червня 2021 року, що становить 57 681,82 грн., 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що 20 червня 2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] у електронній формі був укладений Кредитний договір № 210873970 з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору та добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV86YJ2. Уклавши вказаний договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику. Згідно до п.1.1.Укладеного договору, кредитодавець зобов`язувся надати позичальникові терміном на 126 днів кредит у розмірі 29 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. ТзОВ ''Манівео швидка фінансова допомога'' свої зобов`язання за вказаним договором виконало та цього ж дня, а саме: 20 червня 2021року перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 29 000 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Натомість, відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав та допустив заборгованість у розмірі 57 681,82 грн., яка складається із наступного: 26 833,68 грн. - заборгованість по кредиту та 30 848,14 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. 28 листопада 2018року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019року, у зв`язку із чим ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» 28.11.2019року уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020року, залишивши інші умови договору без змін. 31.12.2020року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020року до Договору факторингу № 28/1118-01, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року та відповідно до якої вказаний Договір факторингу було викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2020року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 153 від 28.09.2021року до Договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги до [PERSON] перейшло від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТзОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 із строком дії до 04.08.2021року, надалі строк дії вказаного Договору Додатковими угодами між сторонами неодноразово продовжувався, зокрема востаннє до 30.12.2024року. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020року право вимоги до боржника [PERSON] від ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». 17.07.2024року між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 17/07-24, відповідно до умов якого право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 210873970 від 20 червня 2021 року перейшло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс». А так як борг відповідача по вищевказаному кредитному договору перед позивачем у добровільному порядку не сплачений, тому ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду про стягнення вказаної суми боргу у примусовому порядку. 29 серпня 2024 року ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області за вказаними вимогами було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати їх у порядку загального позовного провадження із викликом сторін. Представник відповідача, адвокат Калінін Сергій Костянтинович, ознайомившись із позовом та долученими до нього документами, подав суду відзив на позов (а.с. 91-102), у якому зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, що викладені в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Посилаючись на практику апеляційних судів із подібних правовідносин та правові висновки Верховного Суду, просив відмовити ТзОВ « Фінансова компанія «ЕЙС» у задоволенні їх вимог, оскільки позивач не довів обставини та факти, на які посилається у позовній заяві, окрім цього, при зверненні до суду не надав належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності дали б можливість зробити висновок про законність та обґрунтованість заявлених ним позовних вимог. При постановленні рішення, зокрема, просив суд врахувати, що оскільки станом на 2018 рік у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 20.06.2021року, а із долучених до позову договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще з 28.11.2018року, а сам кредитний договір № 210873970 був укладений лише 20.06.2021року, тобто через 2,5 роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір Факторингу права вимоги є похідним від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. А так як ТОВ «TAЛIOH ПЛЮС» право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року. Вважає, що враховуючи зазначене ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є неналежним позивачем та не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» - № 210873970 від 20.06.2021року. Крім цього, у поданому відзиві захисник просив суд врахувати також і той факт, що [PERSON] заперечує факт укладення договору, отримання кредиту та розмір заборгованості, яка позивачем не підтверджена первинними бухгалтерськими документами. З наданих позивачем доказів неможливо дослідити електронну складову їх укладення, а саме: цілісність накладення електронних підписів у кредитному договорі, шлях та метод ідентифікації [PERSON] в інформаційній телекомунікаційній системі кредитора при укладенні кредитного договору. На думку захисника в матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що [PERSON] пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту, які б він сам зазначив. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] не визнає факт заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Також у\~відзиві \~на позов\~захисник просив\~суд врахувати,\~що електронні\~докази подаються\~в оригіналі\~або в\~електронній копії,\~засвідченій електронним\~підписом,\~прирівняним до\~власноручного підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги».\~Законом може\~бути передбачено\~інший порядок\~засвідчення електронної\~копії електронного\~доказу.\~Учасники справи\~мають право\~подавати електронні\~докази в\~паперових копіях,\~посвідчених у\~порядку,\~передбаченому законом.\~Паперова копія\~електронного доказу\~не вважається\~письмовим доказом.\~І вказане\~узгоджується \~ із\~правовим висновком,\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду у\~складі суддів\~Об`єднаної\~палати Касаційного\~господарського суду,\~викладеним \~15\~липня 2022\~року у\~справі №\~914/1003/21,\~в якій\~зазначено,\~що:\~«паперова копія\~електронного доказу\~не вважається\~письмовим доказом,\~однак є\~однією з\~форм,\~в якій\~учасник справи\~має право\~подати електронний\~доказ (частина\~третя статті\~96\~Господарського процесуального\~кодексу України),\~який,\~в свою\~чергу,\~є засобом\~встановлення даних,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи\~(пункт\~1\~частини другої\~статті 73\~Господарського процесуального\~кодексу України).\~Таким чином,\~подання електронного\~доказу в\~паперовій копії\~саме по\~собі не\~робить такий\~доказ недопустимим.\~Суд може\~не взяти\~до уваги\~копію електронного\~доказу (паперову\~копію),\~у випадку\~якщо оригінал\~електронного доказу\~не поданий,\~а учасник\~справи або\~суд ставить\~під сумнів\~відповідність поданої\~копії (паперової\~копії)\~оригіналу. Представник\~відповідача просив\~врахувати зазначені\~ним у\~відзиві заперечення\~та взявши\~до уваги\~той факт,\~що сторона\~позивача не\~представила суду\~ належних\~та допустимих\~доказів підставності\~заявлених ними\~вимог,\~ \~просив залишити\~їх без\~задоволення. Отримавши відзив на позов представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» подав суду відповідь на відзив (а.с. 134-146). В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому суду позові просив справу розглянути у його відсутності та подані ними вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання також не з`явились. Представник відповідача, адвокат Калінін Сергій Костянтинович у поданому суду відзиві просив справу розглянути у їх відсутності та при вирішенні справи по суті взяти до уваги їх позицію, викладену ним у відзиві на позов. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. ТзОВ «ФК «ЕЙС» звернулося в Бережанський районний суд Тернопільської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 210873970, який був укладений між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у формі електронного документу з використанням електронного підпису. У поданому позові зазначив, що відповідно до пункту 1.1. кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 29 000 грн. строком на 126 днів зі сплатою 251,85 % річних, що становлять 0.69 відсотків в день від суми кредиту за весь час користування кредитом (п. 1.4. договору). ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 29 000грн. на банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить про те, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». І хоч ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як кредитодавець виконав свої обов`язки згідно укладеного договору, однак відповідач взяті на себе зобов`язання цим Кредитним договором не виконав та своєчасно, у визначений строк не повернув коштів, у зв`язку із чим у нього за вказаним Кредитним договором № 210873970 від 20 червня 2021року утворилася заборгованість, яка становить 57 681,82 грн., з яких: 26 833,68 грн. - заборгованість по кредиту та 30 848,14 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Доводячи факт укладення 20 червня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем кредитного договору № 210873970, сторона позивача долучила до позову ряд документів, а саме: заявку на отримання грошових коштів в кредит від 20 червня 2021 року /а.с.36/, кредитний договір № 210873970 від 20 червня 2021року /а.с.33-36/, паспорт споживчого кредиту /а.с.32/, правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ''Комфорт'' ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /а.с. 38-43/, платіжне доручення від 20.06.2021 року про зарахування коштів у сумі 29 000грн., де платником вказано ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а отримувачем [PERSON] /а.с.43/, виписку з особового рахунку за кредитним договором № 210873970 від 20 червня 2021 року /а.с. 44/, алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору/а.с. 45-50/, довідку 07/2024, видану ПАТ КБ ПриватБАНК, яка свідчить, що за дорученням ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було проведено ряд успішних платежів через платіжний сервіс LiqPау на карти клієнтів серед яких міститься інформація про платіж 20 червня 2021 року на карту [NUMBER] , яким було перечислено 29 000грн. /а.с.51-52/, розрахунок заборгованості по кредитному договору № 210873970 від 20 червня 2021 року /а.с. 10-11/. Обгрунтовуючи позовні вимоги сторона позивача у поданому суду позові також вказала, що 28 листопада 2018року ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019року, у зв`язку із чим ТзОВ «Манівео» та ТзОВ «Таліон Плюс» 28.11.2019року уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020року, залишивши інші умови договору без змін. 31.12.2020року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020року до Договору факторингу № 28/1118-01, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року та відповідно до якої вказаний Договір факторингу було викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2020року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 153 від 28.09.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги до [PERSON] перейшло від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТзОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 із строком дії до 04.08.2021року, надалі строк дії вказаного Договору Додатковими угодами між сторонами неодноразово продовжувався, зокрема востаннє до 30.12.2024року. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020року право вимоги до боржника [PERSON] від ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». 17.07.2024року між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 17/07-24, відповідно до умов якого право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 210873970 від 20 червня 2021 року перейшло від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс». Доводячи факт переходу права вимоги до відповідача як боржника по кредитному договору № 210873970 від 20 червня 2021 року від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «Ейс», сторона позивача долучила до позову: договір факторингу № 28/1118-01, який був укладений 28 листопада 2018року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс», Договір факторингу № 05/0820-01, який був укладений 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», Договір факторингу № 17/07-24, який був укладений між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» 17.07.2024року, ряд додаткових угод, якими термін дії укладених вище договорів факторнигу неодноразово продовжувався та витяги із реєстру боржників, які не заповнені належним чином. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи та\~подані стороною\~позивача письмові\~докази,\~взявши до\~уваги поданий\~стороною відповідача\~відзив на\~позов та\~відповідь на\~відзив,\~прийшов до\~висновку,\~що \~заявлені ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» позовні вимоги слід залишити без задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд погоджується з позицією, викладеною представником відповідача у поданому суду відзиві на позов про те, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 210873970 від 20.06.2021року, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», а тому позивачу у задоволенні його вимог слід відмовити,

Outcome: dismissed