Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Заявник звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить визнати померлим [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 17 квітня 2022 року на території населеного пункту Зарічне Торське Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області за обставин, що загрожували йому смертю при виконанні військового обов`язку в бою за свободу і незалежність України внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] . 08.03.2022 останнього було призвано на військову службу за загальною мобілізацією на особливий період, наказом командира Військової частини [NUMBER] включено в списки особового складу. 20.04.2022 заявницю було сповіщено про те, що її чоловік, старший механік-водій 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, військової частини [NUMBER] , 17.04.2022 у смузі н.п. Зарічне-Торське висота 137, в результаті обстрілу під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника зник безвісти. Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022250310001383 від 13.07.2022 по факту зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] . Заявниця отримує виплату грошового забезпечення зниклого безвісти [PERSON] . [PERSON] визнано потерпілою у кримінальному провадженні №12022250310001383 від 13.07.2022. Оголошення померлим [PERSON] заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та оформлення спадщини, тому змушена звернутися із даною заявою до суду. Короткий зміст позиції заінтересованих осіб Міністерство оборони України надало пояснення по справі, у яких зазначило, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, в населеному пункті Зарічне Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області велися активні бойові дії з 25.02.2022 по 23.04.2022, та 02.10.2022 по 31.12.2022, а дата завершення тимчасової окупації цієї території з 01.10.2022 по теперішній час. В населеному пункті Торське Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області велися активні бойові дії з 25.02.2022 по 16.04.2022, та 02.10.2022 по 31.12.2022, а дата завершення тимчасової окупації цієї території з 01.10.2022 по теперішній час. Отже, враховуючи дату зникнення безвісті [PERSON] 17.04.2022 та різні населенні пункти то не можливо прийти до однозначного висновку. Визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Представник Військової частини [NUMBER] просив розглянути справу без його участі. [PERSON] пояснень по справі не надала. Процесуальні дії у справі Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження на 30 червня 2025 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи [PERSON] , розгляд справи відкладено на 25 липня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 23 липня 1994 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З довідки від 10 березня 2022 року №100/94, виданої [INFO] , вбачається, що [PERSON] , 1970 року народження, 08 березня 2022 року призваний на військову службу за загальною мобілізацією на підставі наказу начальника [INFO] від 08.03.2022 №19. [INFO] в смузі н.п. Зарічне-Торське, висота 137, в результаті обстрілу під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника, [PERSON] , [INFO] , зник безвісти, про що зазначено у сповіщенні №254 від 20 квітня 2022 року, виданого Військовою частиною [NUMBER] , та сповіщення №20 від 06 липня 2022 року, виданого [INFO] . Згідно довідки №4177 від 27 вересня 2022 року [PERSON] , який проходив службу у військовій частині [NUMBER] , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 03 квітня по 04 травня 2022 року. 13 липня 2022 року на підставі заяви [PERSON] слідчим Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022250310001383 за ч. 1 ст. 115 КК України. Листом №116/3/15694 від 15.07.2022 [INFO] повідомило [PERSON] , що за фактом зникнення [PERSON] було проведено службове розслідування, результати якого були затверджені наказом командира військової частини [NUMBER] №30 від 30.04.2022 і було підтверджено статус [PERSON] як зниклого безвісти. Провести пошук на позиціях, де було втрачено зв`язок з [PERSON] , неможливо, оскільки вони перебувають на непідконтрольній Україні території. З відповіді Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 02 квітня 2025 року вбачається, що інформація про фактичне місцезнаходження, перебування в полоні або загибель [PERSON] відсутня. Судом досліджені матеріали службового розслідування по факту зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , які у повній мірі підтверджують факт зникнення безвісти [PERSON] [INFO] в н.п. Зарічне-Торське Донецької області. Оцінка аргументів учасників сторін Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 по справі №755/11021/22 зауважила, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»). За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України»: - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно, бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у ч. 2 ст. 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Частину 2 статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду у винесеній постанові від 11.12.2024 по справі №755/11021/22 зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України(«з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Велика Палата Верховного Суду виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих російською\~федерацією,\~який затверджений\~наказом Міністерства\~розвитку громад\~та територій\~України 28\~лютого 2025\~року №376 (далі - Наказ №376). Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Як слідує зі змісту Наказу №376 в населеному пункті Зарічне Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області велися активні бойові дії з 25.02.2022 по 23.04.2022, та 02.10.2022 по 31.12.2022, а дата завершення тимчасової окупації цієї території з 01.10.2022 по теперішній час. В населеному пункті Торське Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області велися активні бойові дії з 25.02.2022 по 16.04.2022, та 02.10.2022 по 31.12.2022, а дата завершення тимчасової окупації цієї території з 01.10.2022 по теперішній час. Тому, посилання представника Міністерства оборони України на необхідність очікувати спливу шести місяців після завершення воєнного стану, запровадженого на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/22, введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України», для виникнення правових підстав для подання до суду заяви про визнання солдата [PERSON] померлим, є неспроможними. Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Outcome: approved