Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач\~\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обгрунтовано тим, що між сторонами 6 вересня 2013 року укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач коштів на утимання дітей не дає. Діти мешкають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , у її мами та повністю перебувають на утриманні позивача. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 22 травня 2025 року позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач судом належним чином повідомлявся за адресою його реєстрації про розгляд справи, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою поштового відділення. Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від14серпня 2020 року у справі № 904/2584/19). Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18) Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 280 ЦПК України). Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву не надходив. Встановлені судом фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 3 квітня 2014року, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 червня 2021 року, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 6 вересня 2013 року. Згідно із частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами частини першої статті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною другою 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із частиною п`ятою статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати своїх дітей. Відповідач не надав заперечень проти визначеного позивачем способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, оскільки розмір аліментів заявлених позивачем в позові є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За таких обставин суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. З метою забезпечення інтересів дітей, відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved