Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

10 червня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У позові зазначив, що відповідач має двох доньок [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2011 року народження, яких виховує один, оскільки мати дітей [PERSON] померла в 2014 році. Відповідач зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, за доньками не доглядає та не піклується про них. Гроші, які отримує від держави на дітей по втраті годувальника, витрачає на алкогольні напої. Діти живуть в антисанітарії, брудні не доглянуті, часто блукають селом, на навчання до школи не ходять. На неодноразові профілактичні бесіди, які проводилися службою у справах дітей з відповідачем, він висновків не робив та на шлях виправлення не став. На підставі зазначеного просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] , малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх його доходів та заробітків. Представник позивача Березнегуватської селищної ради Швачко С.В. направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.64). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим згідно зі ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи, зокрема копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області 22 вересня 2014 року, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З витягу з реєстру територіальної громади від 29 грудня 2023 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 22 вересня 2014 року, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З витягу з реєстру територіальної громади від 29 грудня 2023 року вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 22 вересня 2014 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). За даними довідки-характеристики старости Висунського старостинського округу громадянин [PERSON] , проживає разом із двома неповнолітніми дітьми без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Постійно зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, скарг на його поведінку від жителів с. Краснопілля не надходило (а.с.42). Згідно з\~актом обстеження\~житлово-побутових\~умов проживання\~сім`ї [PERSON] \~від 29\~травня 2025\~року,\~складеним начальником\~та провідним\~спеціалістом служби\~у справах\~дітей Березнегуватської\~селищної ради,\~та витягом\~з протоколу\~№8\~засідання комісії\~з питань\~захисту прав\~дитини при\~виконкомі Березнегуватської\~селищної ради\~від 30\~травня 2025\~року,\~у будинку\~ [ADDRESS] ,\~де проживає\~відповідач разом\~з дітьми,\~панує антисанітарія, у кімнатах бруд, речі розкидані, багато брудного посуду, відсутня приготована їжа, діти харчуються швидкими перекусами, продукти харчування майже відсутні, [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. При спілкуванні діти не заперечували проти того, щоб їх забрали від батька. Вказані діти перебувають на обліку служби у справах дітей, оскільки їх батько ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Питання щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно [PERSON] та [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданні комісії. Після останнього розгляду дівчат за заявою батька було влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Південноукраїнської міської ради, де вони перебували з 01.02.2024 по 14.08.2024. Родина [PERSON] з 16 січня 2024 року і дотепер перебуває під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг селищної ради. (а.с.19, 25-26). З довідки, виданої директором Березнегуватської гімназії №2, вбачається, що неповнолітня [PERSON] навчається у 9 класі Березнегуватської гімназії №2 (а.с. 45). Відповідно до характеристики директора Березнегуватської гімназії №2 [PERSON] виховується у неповній сім`ї, за чотири роки навчання у Березнегуватській гімназії №2 батько лише один раз був на батьківських зборах, на телефонні дзвінки відповідає не систематично (а.с.46). Також з довідки, виданої директором Березнегуватської гімназії №2, вбачається, що малолітня [PERSON] навчається у 7 класі Березнегуватської гімназії №2 (а.с.47). Відповідно до характеристики директора Березнегуватської гімназії №2 батько [PERSON] не проявляє інтересу до успіхів чи невдач дитини, не відвідує батьківські збори, не реагує на зауваження класного керівника, що призводить до проблем у навчанні (а.с.48). Висновком комісії з питань захисту прав дитини від 06 червня 2025 року визначено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не має наміру дбати про дітей, веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкоголем, не цікавиться їхнім духовним та фізичним розвитком, не виявляє до них інтересу (а.с.49-51). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачки від догляду і виховання дитини, що є результатом її винної поведінки, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідачка не виявляє інтересу до дитини, не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям, а тому суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , Крім того, згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно \~частини 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на\~утримання дитини\~(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій\~грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1 та 6 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті на користь держави судового збору, в розмірі 6056,00 грн. за вимогу майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved