Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

13 серпня 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Глушкову Т.І., яка діє в її інтересах, звернулася до суду через систему «Електронний суд» із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт проживання заявниці спільно із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, заінтересована особа Крижопільська селищна рада. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Тернівка Тульчинського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . До смерті матері вона постійно проживала з останньою по [ADDRESS] , оскільки мати хворіла і потрібний був постійний догляд. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй на час смерті майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя мати склала на неї заповіт, яким все майно заповідала заявниці. Інших спадкоємців немає. Іншим способом, як через суд, підтвердити факт проживання із спадкодавцем на час смерті не може, оскільки спадкодавець була зареєстрована за однією адресою, а проживала фактично за іншою, а саме за адресою заявниці. Встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину для підтвердження того що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. В судовому засіданні заявниця пояснила суду, що оскільки мати була лежачою і потребувала догляду, то вона забрала її жити до себе в будинок, в якому вона проживає разом із чоловіком. Більше півтора роки вони прожили разом до смерті матері. Староста села не змогла надати довідку про спільне її проживання із матір`ю, оскільки перебуває на посаді не довго і не володіє інформацією, що вони разом проживали. В судовому засіданні представник заявниці підтримала факти які викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення та зазначила, що іншим способом окрім судового довести факт спільного проживання не можливо. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових справ заявниці. Представник заінтересованої особи щодо заявлених вимог у заяві покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Так, судом встановлено, що [INFO] в с. Тернівка Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано 10 квітня 2018 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Відповідно до заповіту, який посвідчений секретарем Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області 25 січня 2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла дочці [PERSON] . Родинна спорідненість між заявницею та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 травня 1964 року [PERSON] , де в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як вбачається із довідки № 196 від 11 серпня 2025 року, яка видана Крижопільською селищною радою [PERSON] , яка померла [INFO] на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/008580075 від 27 червня 2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21 липня 1984 року по даний час. Факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки. Так, свідок [PERSON] повідомила суду, що вона понад 18 років знає заявницю, вони підтримують дружні відносини. Неодноразово вона була в гостях в заявниці. Знала добре матір заявниці [PERSON] . Спочатку вони проживали усі разом в будинку матері, а коли [PERSON] із чоловіком побудували будинок, то вони переїхали від матері і жили окремо. Коли у [PERSON] стався інсульт, [PERSON] забрала її до себе в будинок жити, оскільки остання була лежача. Проживали вони разом більше як півтора року. Коли мати померла, то [PERSON] здійснювала похорон, проводила обіди. Свідок [PERSON] повідомила суд, що є сусідкою для [PERSON] . Також знала і [PERSON] . Коли остання захворіла, то [PERSON] взяла мати до себе жити, оскільки остання була лежачою і потребувала догляду. Більше року вони проживали разом в будинку [PERSON] . Коли мати померла, то остання здійснювала похорон, проводила обіди. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Відповідно до п.2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини заявниці необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, а так як вбачається із досліджених доказів заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, староста села Тернівки не може надати довідку про постійне проживання зазначених осіб, так як вона не володіє даною інформацією, тому підтвердити даний факт можливо лише в судовому порядку. Надані заявником докази, покази свідків доводять, що заявниця [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Тернівка, проживала разом з останньою за однією адресою: [ADDRESS] , а саме за місцем проживання самої [PERSON] . Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факт постійного проживання з померлою [PERSON] , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання позивача з спадкодавцем є доведеним. Відповідно до положень частини сьомої\~статті 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved