Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулись до суду з заявою про усиновлення. В обґрунтування вимог заявник зазначає, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 2014 року. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З дитиною склались гарні стосунки. Заявник її дуже любить, турбується, піклується про неї, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться як до своєї рідної дитини та бажає усиновити. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження у справі. [PERSON] в судовому засідання просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2012 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №2816 від 23.08.2012 року. Батьками дитини вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 02.12.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.05.2025 року виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з Актом обстеження умов проживання, затвердженим начальником служби у справах дітей ММР, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, кімнати просторі, умебльовані, облаштовані необхідною побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини є окрема кімната, обласштована усім необхідним для відпочинку та розвитку дитини. Згідно заяви [PERSON] посвідченої нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. 18.08.2025 року, остання дала згоду на усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] , громадянином України - [PERSON] , [INFO] . Заявник здоровий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на території України до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров`я заявник протипоказань до усиновлення не має. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано висновок від 25.08.2025 року, в якому служба вважає доцільним усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином України - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 207 СК України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 211 СК України, усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. У відповідності до ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. У відповідності до статті 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Статтею 223 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У відповідності до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 Сімейного кодексу України, щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до пункту 8 вказаної постанови, за змістом статті 217 Сімейного кодексу України, у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Судом встановлено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя; наявність згоди біологічної матері, вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис заявника батьком усиновленої ним дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюється, вважає можливим задовольнити заяву в частині таких змін. Також судом враховано те, що заявник дієздатний, фізично й психічно здоровий, матеріально забезпечений, має постійну роботу та стабільний заробіток, бажає і має можливість займатися вихованням усиновленої дитини. З правовими наслідками усиновлення він обізнаний та розуміє всі аспекти, пов`язані з усиновленням дитини, відчуває себе психологічно підготовленим до виховання усиновленої дитини, а тому суд вважає, що заявник може бути усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та надати їй належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, зробити її життя щасливим і повноцінним. Таким чином, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] про усиновлення дитини є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved