Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Заплітна І. А., звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яку у рівних частках прийняли брат позивачки по батьковій лінії [PERSON] та дві доньки: позивачка та її рідна сестра [PERSON] , а також його мати (баба позивачки та відповідачів) - [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини, яка у 2006 році отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, після прийняття спадщини, спадкоємці відчужили. У 2010 році позивачка переїхала на постійне місце проживання до Великої Британії, та додому приїжджала вкрай рідко. У 2022 році померла мати позивачки, яка проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із сестрою позивачки [PERSON] . Однак, батьки позивачки розірвали шлюб ще 20 серпня 1997 року. Після смерті батька [PERSON] та відповідачі втратили зв`язок з бабою [PERSON] через неприязні стосунки, перестали приїжджати до неї та не зідзвонювалися. Під час останнього приїзду позивачки в Україну навесні 2024 року, вона з`ясувала, що її батькові належала на праві власності ще одна земельна ділянка площею 0,15 га, з кадастровим номером 6125289700:02:001:0113, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Чистилів, тому з метою отримання свідоцтв про право на спадщину на цю земельну ділянку було вирішено повідомити інших спадкоємців, в тому числі бабу, яка теж прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . В процесі пошуку засобів зв`язку з бабою, позивачка дізналася, що [PERSON] померла. 08 квітня 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби, оскільки остання проживала у селі Ридомиль. Однак нотаріусом позивачці було відмовлено у прийнятті заяви та повідомлено, що її баба померла в 2013 році і позивачкою пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-14. З вказаної вище постанови [PERSON] дізналася, що баба склала заповіт на визначене майно в користь [PERSON] , [INFO] , якому 31 липня 2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за матеріалами спадкової справи, заведеної 06 лютого 2014 року № 10/2014. Разом з тим, як зазначено в постанові нотаріуса, 1/4 частка земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровим номер - 6125289700:02:001:0113, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Чистилів, що була успадкована [PERSON] після смерті батька, не увійшла до майна, що було вказане в заповіті. Відповідно, зазначене майно спадкується відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за законом в порядку черговості. Згідно Довідки про склад сім`ї від 15 серпня 2013 року за № 1217 - зареєстрованих у житловому будинку осіб, які постійно проживали з бабою позивача на час відкриття спадщини не було. Таким чином, після смерті баби ніхто не прийняв спадщину за законом та не оформив своїх спадкових прав на 1/4 земельної ділянки з кадастровим номером 6125289700:02:001:0113. Однак, позивач не має можливості надати суду докази для підтвердження того, що після смерті баби ніхто не прийняв спадщину за законом та не оформив своїх спадкових прав на 1/4 земельної ділянки з кадастровим номером 6125289700:02:001:0113, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» відомості спадкової справи є нотаріальною таємницею. [PERSON] вважає, що пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату з поважної причини, оскільки з 2010 року постійно проживає та працює за кордоном у Великій Британії. Отож, за встановлених обставин, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці, з дня набрання судового рішення законної сили, для подачі заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка В. М. від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі № 607/23581/24; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; витребувано у приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної 06 лютого 2014 року № 10/2014 після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . 17 лютого 2025 року приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. надіслала лист на виконання ухвали суду від 04 листопада 2025 року із запитуваною інформацією. 26 лютого 2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями згідно розпорядження керівника апарату суду № 145, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківську О. Я. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 08 квітня 2025 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи [PERSON] . У судовому засіданні, яке відбулося 12 травня 2025 року суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] - адвокатка Заплітна І. А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу суду надійшла поштовим відправленням заява [PERSON] ,\~у якій\~останній просить проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.\~Разом з тим, суд не бере до уваги вказану заяву,\~оскільки у\~суду відсутня\~можливість встановити\~особу відправника. Приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з листом про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] , народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 вересня 1980 року міським відділом ЗАГС. [PERSON] , народився [INFO] , батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00046688575 від 27 серпня 2024 року. [INFO] , помер [PERSON] , у віці 53 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 11 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції. На час відкриття спадщини [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу між спадкодавцем і [PERSON] , виданим 06 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] успадкували земельну ділянку для садівництва, що розташована на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, належну померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ТР № 022510, виданого Петриківською сільською Радою народних депутатів 26 березня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 527, площею 0,06 га. Також спадкодавцю [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером 6125289700:02:001:0113, що слідує із довідки, виданої виконкомом Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 124 від 06 лютого 2006 року та підтверджується Інформацією державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23 жовтня 2024 року. 08 квітня 2024 року, приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П., вивчено подані [PERSON] документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її баби [PERSON] , померлої [INFO] . Померла [PERSON] склала заповіт на визначене майно на ім`я [PERSON] , [INFO] (родинні зв`язки із спадкодавицею відсутні), якому 31 липня 2014 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за матеріалами спадкової справи заведеної 06 лютого 2014 року № 10/2014. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України [PERSON] спадщину після [PERSON] не прийняла. А тому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , громадянці [PERSON] відмовлено. За змістом інформації лист з місця роботи - [PERSON] від 10 вересня 2024 року, [PERSON] безпосередньо працює в ТОВ «Tradewind Підбір персоналу» та «Навчальній агенції Sanza» на посаді викладача з 18 лютого 2015 року. Також директор початкової школи «Авеню» в Лондоні підтверджує, що пані [PERSON] працювала в лондонському районі Ньюхем у початковій школі «Авеню» кваліфікованим вчителем з 01 січня 2010 року по 06 грудня 2013 року. 17 лютого 2025 року на запит суду від приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. надійшов лист № 218/01-16 від 13 лютого 2025 року, з копіями матеріалів спадкової справи заведеної 06 лютого 2014 року № 10/2014 після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Отож, згідно наданих матеріалів спадкової справи [INFO] померла [PERSON] , у віці 89 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 09 серпня 2013 року Ридомильською сільською радою Кременецького району Тернопільської області. 06 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович Оксани Петрівни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та 31 липня 2014 року спадкоємцю було видано свідоцтва про право власності за заповітом. Відповідно до Довідки Ридомильського сільського голови В. В. Гринюка, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) одна проживала в житловому будинку [ADDRESS] . Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального та процесуального права. Згідно з частиною\~першою\~статті\~2 Цивільного процесуального кодексу України далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті\~15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття\~15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За приписами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею\~89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно з частиною\~першою\~статті\~1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини\~першої\~статті\~1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною\~третьою\~статті\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Частина\~третя\~статті\~1272 ЦК України\~може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею\~1270 ЦК України\~для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 61320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20. Суд не\~може визнати\~поважними такі\~причини пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~як юридична\~необізнаність позивача\~щодо строку\~та порядку\~прийняття спадщини,\~необізнаність особи\~про наявність\~спадкового майна,\~похилий вік,\~непрацездатність,\~встановлення судом\~факту,\~що має\~юридичне значення\~для прийняття\~спадщини (наприклад,\~встановлення факту\~проживання однією\~сім`єю),\~невизначеність між\~спадкоємцями хто\~буде приймати\~спадщину,\~відсутність коштів\~для проїзду\~до місця\~відкриття спадщини,\~несприятливі погодні\~умови (постанова\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2024\~року,\~справа № 545/480/21). Водночас, у виниклих правовідносинах суд встановив, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , відтак шестимісячний строк для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини сплив у лютому 2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] . Отож, встановивши, що після смерті спадкодавця [PERSON] мало місце прийняття спадщини на визначене майно третьою особою [PERSON] , суд виснує, що позов заявлено до неналежних відповідачів. Щодо належності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , то суд звертає увагу на наступне. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Вказане зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16ц. Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19ц). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року у справі № 491/838/21. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19) виснував, що відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] за заповітом та про цей факт було відомо позивачці, такі відомості містяться у постанові приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О. П. № 35/02-14 від 08 квітня 2014 року, і [PERSON] не скористалася своїм правом залучити [PERSON] співвідповідачем чи здійснити заміну первісного відповідача належним у строки, визначені процесуальним законом, суд доходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , є неналежними відповідачами у даній справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отож, установивши, що позивачка не скористалась своїм правом залучити до участі у справі належного відповідача [PERSON] , а пред`явила цей позов до неналежних відповідачів [PERSON] , [PERSON] , суд обґрунтовано відмовляє у задоволенні позову [PERSON] через неналежний суб`єктний склад. Відповідно до\~частини 1,\~пункту 2\~частини 2\~статті 141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на [PERSON] .

Outcome: dismissed