Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи тим, що 26.08.2021 року між ТОВ «Маніфа» та [PERSON] укладено Договір позики № 3041473, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 4 100 грн. з процентною ставкою (базовою, фіксованою) 1,99 %, яка нараховується за кожний день користування позикою. Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. ТОВ «Маніфа»\~ зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало відповідачу кредит в сумі 4 100 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідач), а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Проте відповідач не виконав умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 29.12.2021 року між ТОВ «Маніфа» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 29/12-2021,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Маніфа» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №3041473, що був укладений між ТОВ «Маніфа» та позичальником [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 року відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг №3041473. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 58\~823,93 грн., яка складається з : заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4\~100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54\~723,93 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 32\~524,07 грн., з яких заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4\~100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28\~424,07 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідачки 32\~524,07 грн. - суми кредитної заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, була повідомлена належним чином. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями\~ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.08.2021 року між ТОВ «Маніфа» та [PERSON] було укладено Договір №3041473, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 4 100 грн. з процентною ставкою (базовою, фіксованою) 1,99 %, яка нараховується за кожний день користування позикою. Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. ТОВ «Маніфа» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало відповідачу кредит в сумі 4 100 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідач), а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~526, 527, 530ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимогст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно дост.3Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно до ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12\~статті 11Закону України «Про електронну комерцію»\~ч.3ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Як вбачається з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.08.2024, на виконання умов кредитного Договору, 26.08.2021 на розрахунковий рахунок відповідача було здійснено переказ грошових коштів в сумі 4 100 грн, номер карти [NUMBER] . Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфа» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 4 100 грн шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником (споживачем). Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку він добровільно не погашає. 29.12.2021 року між ТОВ «Маніфа» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфа» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг №3041473, що був укладений між ТОВ «Маніфа» та позичальником [PERSON] . В свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг №3041473. З будь-якими заявами відповідач до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відзиву на позов відповідач не подала. Відповідач зобов`язання за кредитним договором №3041473 належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 58\~823,93 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4\~100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54\~723,93 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 32\~524,07 грн., з яких заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4\~100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28\~424,07 грн. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611ЦКУкраїни у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 49\~505,26 грн. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 32\~524,07 грн. В силу вимог ст.ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО "ЛІГАГ АССІСТАНС" а також заявка № 571 від 05.07.2024 року про надання юридичної допомоги, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved