Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що 17.05.2017 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області було прийнято рішення по справі №179/1370/15-ц щодо стягнення з нього на користь відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн на утримання сина до досягнення ним повноліття. 06.08.2021 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська прийнято рішення по справі №179/637/21, яким збільшено розмір аліментів з 1000 грн до 1800 грн щомісячно, що підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання законної сили. 02.05.2024 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська було розглянуто справу №179/2043/23 за позовом [PERSON] до нього про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги [PERSON] задоволені, змінено розмір стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду від 06.08.2021 року у справі №179/637/21. Вирішено стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Так як матір`ю дитини [PERSON] було ініційовано стягнення з нього аліментів через органи виконавчої служби, вищезазначене рішення ним виконується, кошти на утримання дитини [PERSON] сплачуються на рахунок Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП [NUMBER] відкритого 31.07.2017 року. Станом на дату подання позову заборгованість зі сплати аліментів відсутня. 07.05.2024 року його сімейний стан змінився, між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №230. 21.08.2024 року рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська по справі №207/3251/24 надано дозвіл усиновити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.11.2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видано свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , де батьком дітей зазначено [PERSON] . Тобто, на його утриманні, вже окрім [PERSON] , є ще [PERSON] та [PERSON] . 31.12.2024 року він втратив роботу та з 18.02.2025 року перебуває в статусі безробітної особи в Кам`янській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Фахівцями центру здійснюється підбір підходящої йому роботи, але на жаль роботу йому не підібрано у зв`язку з відсутністю її на ринку праці, з обставинами воєнного стану в Україні. У зв`язку з втратою роботи його фінансове становище значно погіршилося, відповідно до чого, не має можливості в повній мірі виконувати рішення суду щодо сплати аліментів та призведе до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення дитини батьком. Додатково зазначив, що мати дитини всіляко перешкоджає його спілкуванню з дитиною, йому не відоме місце проживання сина, його місце навчання, невідомо про соціальний стан дитини, психологічний стан та інші обставини щодо його існування. Також йому не відомо яким чином мати дитини утримує їхнього сина та як витрачає кошти, які він сплачує на його утримання. На підставі зазначеного, враховуючи зміну його матеріального та сімейного стану просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська по справі № 179/2043/23 від 02.05.2024 року та стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17.07.2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку направив на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що з 2022 року постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина, у зв`язку з чим не має можливості бути присутньою на судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.08.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.19). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року у цивільній справі №179/1370/15-ц з позивача на утримання дитини на користь відповідача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 17.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-8 зворот). Рішенням Ленінського районного суду місті Дніпропетровська від 06.08.2021 року у цивільній справі №179/637/21 збільшено розмір аліментів, які рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн на користь матері [PERSON] до розміру 1800 грн. щомісяця, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.9-10). Рішенням Ленінського районного суду місті Дніпропетровська від 02.05.2024 року у цивільній справі №179/2043/23 вирішено змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2021 року у цивільній справі №179/637/21, провадження №2/205/2829/21. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Припинено стягнення аліментів за виконавчим листом у справі №179/6377/21, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06.08.2021 року у цивільній справі єдиний унікальний номер судової справи №179/637/21 (а.с.11-12). Як вбачається з довідки Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.03.2025 року №32962/28.27-34, у відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження [NUMBER] за виконанням виконавчого листа №179/1370/15-ц від 24.07.2017 року, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Виконавче провадження відкрито 31.07.2017 року. Після відкриття виконавчого провадження та станом на 10.03.2025 року у боржника відсутня заборгованість щодо сплати аліментів (а.с.22). Позивачем 07.05.2024 року укладений шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.18). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.08.2024 року у справі №207/3251/24 дозволено [PERSON] усиновити [PERSON] , [INFO] , зі зміною по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та [PERSON] , [INFO] , зі зміною по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16-17). На підставі вказаного рішення 05.11.2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видано свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , де батьком дітей зазначено [PERSON] (а.с.20, 21). Відповідно до довідки №3424 від 26.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Кам`янській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 18.02.2025 року по 07.05.2025 року (а.с.23). Дохід за період з 19.02.2025 року по 06.05.2025 року становить 9182,48 грн (а.с.25). Згідно з Формою ОК-5, за 2018 рік дохід [PERSON] становить 15800 грн, за 2021 рік - 9224,42 грн, з 2024 року дохід зріс та становить 24500 грн (а.с.27). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Пунктом 17 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти, платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Однак, як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20, зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на зміну сімейного стану (одруження, усиновлення дітей) та зміну фінансового стану, що виразилася у відсутності доходу. До наданої позивачем як доказ свого матеріального становища відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] за звітні роки 2009, 2010, 2012, 2013, 2018, 2021, 2024, суд відноситься критично, оскільки позивач може свідомо офіційно не працевлаштовуватись для приховування своїх доходів. Водночас суд бере до уваги той факт, що у позивача станом на день звернення до суду відсутня заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER], що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), визначеному рішенням суду. Адже майновий стан позивача не може складатись виключно з заробітної плати чи допомоги по безробіттю, до майнового стану позивача відноситься також наявність у нього рухомого та нерухомого майна, інших об`єктів цивільного права. У постанові від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19 Верховний Суд зазначив, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов для проживання розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дитини та захищає її права. Тобто, будучи працездатною особою, [PERSON] має вживати заходів щодо працевлаштування на роботу з достойною заробітною платою, яка забезпечить гідні умови життя як дитини, так і самого позивача. Тому твердження позивача про погіршення його матеріального становища у зв`язку з неможливістю офіційно працевлаштуватись через те, що йому фахівцями центру зайнятості не підібрано роботу у зв`язку з відсутністю її на ринку праці, суд не бере до увагу, так як позивачем не надано відповідних доказів зазначеному. До того ж, як встановлено судом статус безробітного [PERSON] втратив 07.05.2025 року. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що за період з серпня 2024 року (дата усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ) по липень 2025 року (дата надходження позову до суду), у позивача змінився (погіршився) матеріальний стан, стан його здоров`я, виникли витрати на дітей та дружину, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. З матеріалів справи неможливо встановити, який наразі розмір витрат позивача на забезпечення як нової родини так і неповнолітнього [PERSON] . Укладення позивачем шлюбу з [PERSON] та усиновлення ним неповнолітніх дітей, з огляду на подані ним та досліджені в судовому засіданні докази, не є самі по собі обставинами, що перешкоджають позивачу сплачувати аліменти у визначеному за попереднім рішенням суду розмірі. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Визначений позивачем розмір аліментів, що становить 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не буде відповідати як інтересам дитини так і вимогам чинного законодавства, визначений ст. 182 СК України. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20). Щодо доводів відповідача про те, що йому не відомо як відповідач утримує їхнього сина та як витрачає кошти, які він сплачує на його утримання, суд зазначає, що згідно з ст.179 СК України аліменти є власністю дитини, а відповідач виступає лише одержувачем коштів для забезпечення потреб дитини. Контроль за їх цільовим використанням може здійснюватися органами опіки та піклування, однак зазначена обставина позивачем не доведена та не підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи викладені обставини, право дитини позивача на рівні, належні умови для освіти, виховання, на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що матеріалами справи не підтверджено погіршення матеріального стану [PERSON] , у тому числі, у зв`язку з усиновленням дитини від іншого шлюбу, виходячи з найкращих інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами позивача, суд дійшов висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відсутні, а відтак суд відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed