Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач - ТзОВ ФК "Кредит Капітал" 31.07.2025 звернувся до суду, через систему "Електронний суд", з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором №3348906 від 24.05.2021 у розмірі 27868,90 грн., яка складається з: 6966,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20902,90 грн.\~прострочена заборгованість за процентами; судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. та сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір №3348906 про надання фінансового кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав 9000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкції, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №76-МЛ/T, відповідно до умов якого ТОВ «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема і до відповідача [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 29.09.2021 року до договору відступлення прав вимоги №76-МЛ/T, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до [PERSON] ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Свої зобов`язання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 27868,9 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 6966,00 грн.; заборгованості за процентами 20902,9 грн. Як новий кредитор у зобов`язанні, позивач суму заборгованості та понесені судові витрати просить стягнути в примусовому порядку. 31.07.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 01.08.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 02.09.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі. Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 19.08.2025. За таких обставин, суд, у відповідності до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Строк на його подання станом на 04.09.2025 закінчився. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Матеріалами справи встановлено, що 24.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №33489106. Відповідно до п.1.2-1.4 сума кредиту становила 9000,00 в українській валюті, кредит надавався строком на 15 днів з 24.05.2021, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 08.06.2021/а.с.7-10/. Відповідно до п.5 Договору («Гарантії та запевнення позичальника») відповідач до укладення договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною Договору. До укладення Договору відповідач отримав проект кредитного Договору з додатками та ознайомився з його умовами/а.с.9/. Згідно Анкети-заяви на кредит №3348906 Відповідачу було відомо, що строк погашення кредиту становив 15 днів з 24.05.2021/а.с.13/. Суд звертає увагу, що під час укладення зазначеного Кредитного договору Відповідач та ТОВ «Мілоан» діяли відповідно до статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису, що був сформований одноразовим ідентифікатором № W37582, про що ТОВ «Мілоан» було складено довідку від 12.06.2025/а.с.12 (зворот)/. Про добровільне укладення договору свідчить Анкета-Заява Позичальника, в якій зазначено персональні дані Відповідача. /а.с.13/ Відповідно до платіжного доручення № 47033320 від 24.05.2021 ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти [PERSON] згідно умов договору № 3348906. /а.с.14/. 29 вересня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №76-МЛ/T. В силу ч.1 ст.517ЦКУкраїни\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до платіжної інструкції №41765 та Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 76-МЛ/T від 29.09.2021, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №3348906 в сумі 27868,9 грн.,з яких: 9000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 20902,90 грн. - залишок по відсотках/а.с.25/. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені між первісним кредитором та [PERSON] . Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №21373803/1879 від 13.06.2025 на адресу, вказану ним в кредитному договорі, у відповідності до якої ставилася вимога протягом 3 днів сплатити заборгованість за кредитним договором №3348906 від 24.05.2021 року. Відповідачу було повідомлено, що в разі невиконання вимог договору, справу буде передано до суду з обов`язком оплати судового збору та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді /а.с.25 (зворот)/. Згідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором за кредитним договором №3348906 від 24.05.2021, станом на 23.06.2025 сформувалася наступна заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредит-Капітал» за Договором в сумі 27868,9 гривень, в т.ч. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 20902,9 гривень; прострочене тіло 6966,00 грн /а.с.16/. Оскільки будь-яких доводів чи доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості суд вважає правильним, оскільки такий містить період нарахування сум заборгованості, проценту ставку, за якою нараховувалися проценти за користування кредитними коштами, суми відсотків нарахованих за кожен день користування кредитними коштами, інформацію щодо наявності/відсутності платежів позичальника на погашення заборгованості. Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», оскільки судом було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору. Через порушення умов договору з боку позичальника, своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, доказів належного виконання договору суду не надав. Разом з тим, суд приймає до уваги, що не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунки заборгованості, які суд вважає правильними, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім цього, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі директора Ломідзе Д.В. та АО «Апологет» в особі адвоката Усенко М.І., укладено договір про надання правової допомоги №0605 від 06.05.2025. /а.с. 28 (зворот)/. Згідно п. 2.3.договору про надання правової допомоги вартість наданих послуг адвокатом за 1 справу складає 7000, 00 грн./а.с. 28 (зворот)/. Згідно з частиною восьмою статті 141ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником заявника адвокатом Усенком М.І.надано суду: -договір про надання правової (правничої) допомоги №0605 від 06.05.2025; -ордер на надання правничої допомоги №1370094; -свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність №2093; -акт наданих послуг №1816; -детальний опис наданих послуг до акту №1816. Відповідно до акту наданих робіт №1816 від 23.06.2025сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатом про стягнення заборгованості з Чирик Я.І. /а.с. 29 (зворот)/. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатом Усенко М.І. справі щодо стягнення заборгованості із відповідача суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги, її обсягу та вартості. Такими чином, вартість наданих правових послуг в розмірі 7000 грн. відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а відповідно такі витрати в означеному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин стягенню з відповідача на користь позивача підлягає 9422,40 грн. судових витрат (2422,40 грн. сплачений судовий збір + 7000 грн. витрати на професійну правничу допомогу) Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частин 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, оскільки розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 04.09.2025, а відтак, датою ухвалення рішення є 04.09.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved