Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

28.03.2025 року представник ТОВ "Фінансова Компанія " "Кредит Капітал" звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначає, що 09.07.2023 року укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 3400 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, плату за кредит. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту №872283 від 09.07.2023 року у розмірі 27836,48 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.03.2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.05.2025 року витребувано у АТ КБ "Приватбанк" таку інформацію : - Чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ; - Чи була успішною транзакція, здійснена 09.07.2023 року о 14:43:10 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 3400 грн; - Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; - Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . 07 липня 2025 року на адресу суду від АТ КБ "ПриватБанк" запитувана інформація стосовно рахунків [PERSON] . В судове засідання позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал свого представника не направив, представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1ст.280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.07.2023 року відповідач звернулася до ТОВ "Селфі Кредит" між сторонами укладено угоду №872283 про надання споживчого кредиту у розмірі 3400 грн. строком кредиту 360 днів .Стандартна процентна ставка становить 9313,47 % річних, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь період корситування 28094,20 грн. 21.06.2024 року ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" уклали договір факторингу №21062024 . Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності дост. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Селфі Кредит" включно і до [PERSON] за кредитним договором № 872283 від 09.07.2023 року. З запитуваної інформації стосовно рахунків [PERSON] , вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку АТ КБ "ПриватБанк" емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів, а саме: дата платежу - 09.07.2023 року; сума - 3400 грн. Клієнта [PERSON] верифіковано шляхом підписання анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 19.05.2023 року. Згідност.512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно дост.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зст.1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд зазначає про таке. За змістом статей626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першоюстатті 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зстаттею 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно достатті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першоюстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першоюстатті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. З матеріалів справи встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачці користуватись кредитними коштами у розмірі 3400 грн., які були перераховані на поточний рахунок відповідачки, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу, відповідач не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у загальному розмірі 27836,48 грн., яка складається з 3399,80 грн заборгованості за тілом кредиту та 24359,6 грн заборгованості за відсотками, та 3 % річних на прострочену суму заборгованості - 77, 12 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який сумніву у суду не викликає та не спростований відповідачем. Банком направлялась [PERSON] вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором , однак, матеріали справи не містять даних про добровільне погашення боргу відповідачкою. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не повернуті, на підставі ч.2ст. 530 ЦК УкраїниТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Аналізуючи викладені норми права, суд приходить до висновку, що відповідачка взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та відсотків не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 27759,40 грн., яка складається з 3399,80 грн заборгованості за тілом кредиту та 24359,60 грн заборгованості за відсотками. Частиною 2статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просив стягнути із відповідача 3 % річних на прострочену суму заборгованості - 77, 12 грн. Суд встановлено, що позивачем не враховано положень пункту 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на цей час. Судом встановлено, що відповідач уклав кредитний договір 09.07.2023 року у період дії воєнного стану. У зв`язку з цим кредитором було нараховано 3 % річних на суму заборгованості. Разом з тим, відповідно до вимог чинного законодавства, у період дії воєнного стану нарахування штрафних санкцій та додаткових процентів за користування кредитними коштами обмежується, а дії кредитора щодо стягнення 3 % річних не відповідають приписам закону. За таких обставин, у цій частині суд приходить до висновку про відмову у задоволенні стягнення - 3 % річних на прострочену суму заборгованості у розмірі 77, 12 грн. За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 27759,40 грн., яка складається з 3399,80 грн заборгованості за тілом кредиту та 24359,60 грн заборгованості за відсотками. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно дост. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 18.03.2025 року між ТОВ "ФК"Кредит Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет" було укладено договір про надання юридичних послуг № 0103 від 01 березня 2025 , за умовами якого, погоджено гонорар адвоката в розмірі 7000,00 грн за одну годину витрачену адвокатом на надання правової допомоги. За спірних правовіднисин, на надання правової допомоги адвокатом витрачено 3 год, що підтверджується актом надання послуг. При цьому, відповідачем не подано до суду заперечень щодо вимог позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу саме в такому розмірі. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягє стгненню понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2415,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial