Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

12.05.2025 року до Балтського районного суду надійшли матеріали цивільної справи №521/3231/25 за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, направлені за підсудністю Березівським районним судом Одеської області відповідно до ухвали суду від 14.04.2025 року. Ухвалою судді від 13.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків, оскільки позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України. 29.05.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 29.05.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом до суду сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.10.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладено кредитний договір №773842043 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, а саме відповідач за допомогою мережі інтернет, перейшла на офіційний сайт www.moneyveo.ua та ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV7Е67В. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій відповідача, 26.10.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6200,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжує строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №209 від 27.12.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 15 925,32 грн. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 року - 31.12.2024 року. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31999,44 грн. 26.12.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024р. від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31999,44 грн. Сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №773842043 від 26.10.2022 року, становить 31999,44 грн., яка складається з наступного: 6200,00 грн. - заборгованість по кредиту; 25799,44 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №773842043 від 26.10.2022 року в сумі 31999,44 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являлася, про те належним чином судом повідомлялася про розгляд справи, а саме: на 30.07.2025р. відповідачу направлено ухвалу суду про відкриття провадження по справі, поштове відправлення повернулося на адресу суду з довідкою «Укрпошти» з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, судова повістка про виклик до суду на 19.08.2025р., поштове відправлення повернулося на адресу суду з довідкою «Укрпошти» з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 19.08.2025 року та на 28.08.2025р. шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України, про те, на розгляд справи 28.08.2025 року так і не з`явилася, про причини своєї не явки не повідомила. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 26.10.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали договір кредитної лінії № 773842043 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою мережі інтернет. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV7Е67В. Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п. 2.3. договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6200,0 грн., одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 25.11.2022 року. Згідно п. 14.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладання договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. 26.10.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6200,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення (призначення платежу переказ коштів за договором №773842043 від 26.10.2022 року) та копією довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 16.12.2024р. №11_1/2024. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 773842043 від 26.10.2022р., надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 6200,00 грн., що підтверджується належними доказами. Також, відповідно до умов договору сторонами було погоджено сплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2,10% на день. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/111/-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, про те його дата укладання залишена як 28.11.2018р. та №28/1118-01. 31.12.2021 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, згідно з якою строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжено до 31.12.2024 року. Відповідно до п.4.1. вказаного договору, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Згідно до п.1.3. вказаного договору, право вимоги - права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до реєстру прав вимоги № 209 від 27.12.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №773842043 від 26 жовтня 2022 року, боржник [PERSON] , сума заборгованості 15925,32 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу 6200,00 грн. та заборгованості по відсоткам 9725,32 грн. Позивачем надано також Розрахунок заборгованості за кредитним договором №773842043 від 26 жовтня 2022 року складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якого вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 27.12.2022 року складала 15925,32 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу 6200,00 грн. та заборгованості по відсоткам 9725,32 грн. Відповідно, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним договором №773842043 від 26 жовтня 2022 року, перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 27 грудня 2022 року, відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 209 в сумі 15925,32 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу 6200,00 грн. та заборгованості по відсоткам 9725,32 грн. Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» (як Клієнтом) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (як Фактором) укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1. вказаного договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Як вбачається з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №73842043 від 26 жовтня 2022 року на загальну суму 31999,44 грн., в тому числі: заборгованість по основному боргу 6200,00 грн., заборгованість по відсоткам 25799,44 грн. 26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Як вбачається з Реєстру боржників до Договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» було передано право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №73842043 від 26 жовтня 2022 року на загальну суму 31999,44 грн., в тому числі: заборгованість по основному боргу 6200,00 грн., заборгованість по відсоткам 25799,44 грн. Позивачем також надано Розрахунок заборгованості за кредитним договором №773842043 від 26 жовтня 2022 року складений ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого заборгованість станом на 20.12.2023р. року складає тіло 6200,00 грн., проценти 25799,44 грн., виписку з особового рахунку за кредитним договором №7738420043 від 26.10.2023 року за підписом ТОВ «ФК «ЕЙС». Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми отриманих коштів за кредитним договором в розмірі 6200,00 грн., яка була відступлена позивачу відповідно до договорів факторингу. Факт отримання кредитних коштів підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, доказів здійснення погашення кредиту відповідачем надано суду не було. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному кредитному договору в загальній сумі становить 6200,00 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором №7738420043 від 26.10.2023 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка допомога», підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним. За положеннями ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем договору дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі у визначений договором строк, тобто протягом 30 днів. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.\~1048\~ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Крім того, суд зважає на те, що відповідно до досліджених судом договорів факторингу відступлено було саме заборгованість в сумі, яка існувала станом на момент її передачі (відступлення) кредитодавцем, строк платежу за якою настав, а саме у розмірі 15925,32 грн. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «ЕЙС» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у сумі понад суму, яка була відступлена кредитодавцем (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 9725,32 грн. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, то суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 15925,32 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу 6200,00 грн. та заборгованості по відсоткам 9725,32 грн. Зважаючи на викладене, в іншій частині позову необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Так як позов ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1205,57 грн., виходячи з розрахунку: 15925,32 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 31999,41 грн. (розмір заявлених позовних вимог). Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.1 та 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач, на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 6000,00 грн., надав суду договір №2211/Е від 22.11.2024р. про надання правничої допомоги та Додаткову угоду №10 від 22.11.2024 року до Договору №2211/Е про надання правничої допомоги від 22.11.2024 року, укладеної з Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та Акт прийому передачі наданих послуг від 22.11.2024р., загальна вартість яких склала 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial