Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просив припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу від 14.03.2024 року у справі № 590/199/24, виданого Ямпільським районним судом Сумської області, на користь матері дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] до повноліття дитини; звільнити від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнених за судовим наказом від 14.03.2024 року Ямпільським районним судом Сумської області, [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , [INFO] , справа № 590/199/24, виконавче провадження від 21.03.24 року ВП № 74517301 в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах за даним виконавчим провадженням в сумі 22657 грн 64 коп; зменшити стягнення розміру аліментів на утримання дітей з 1/2 до 1/3, припинивши стягнення з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що шлюб із [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~розірвано на\~підставі рішення\~Ямпільського районного\~суду Сумської\~області 24.09.2024\~року.Від шлюбу з відповідачкою має трьох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Ямпільським районним судом Сумської області винесено наказ, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 13.03.2024 року і до повноліття дітей. Позивач зазначає що до розірвання шлюбу вони з позивачкою тривалий час не проживали разом і їх син [PERSON] самостійно вирішив проживати зі своїм батьком [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин, син [PERSON] переїхав жити разом із матір`ю та її співмешканцем, проте через те що сина ображали, він повернувся до батька. Аліменти призначені для сплати, позивач з моменту пред`явлення судового наказу до примусового виконання сплачував на трьох дітей, проте частина коштів яку б мала [PERSON] витрачати на утримання сина- [PERSON] , залишалась без належного використання. Крім того позивач стверджує що його син [PERSON] під час евакуації з окупованої території отримав поранення, та тривалий час лікувався за рахунок [PERSON] , та був усім необхідним (одяг, їжа, ліки), мати не цікавилась станом здоров`я сина. Аліменти на утримання дітей позивач сплачував з початку відкриття виконавчого провадження, проте утворилась заборгованість в розмірі 22657,75 грн. За вказаних обставин позивач вважає є всі підстави для звільнення його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , який проживає разом з ним, звільнення від сплати заборгованості яка утворилась у відкритому виконавчому провадженні №74517301 в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить зменшити, з 1/2 частини доходу до 1/3 частини доходу боржника, розмір аліментів що стягуються на підставі судового наказу від 14.03.2024 враховуючи ту обставину що його син - [PERSON] , перебуває на утриманні батька та проживає разом з ним а не з матір`ю. У визначені строки відповідач до суду відзив на позовну заяву не скеровувала, заяв, клопотань до суду не надходило. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позові. Також зазначив, що його з відповідачкою спільний син - [PERSON] , [INFO] , став проживати із ним з 14 червня 2024 року. Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 22.04.2025 року позовну заяву [PERSON] залишив без руху. (а.с.46) Ухвалою суду від 02.05.2025 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд прийняв справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.54). Підготовче провадження у справі закрито на підставі ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 27.05.2025 року, та призначено судовий розгляд на 25.06.2025 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Перевіряючи обставини справи судом установлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13) [PERSON] , [INFO] , відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/001546471 від 03.02.2025 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), фактичне місце проживання: [ADDRESS] , згідно з копії довідки №5922-5003427611 від 02.09.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. (а.с.23). Відповідно до копії рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 24.09.2024 року по справі №590/141/24 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб (а.с.17-18). Згідно з копії судового наказу у справі № 590/199/24 від 14.03.2024 року з [PERSON] [INFO] РНОКПП: [NUMBER] , на користь матері [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 13.03.2024 року і до повноліття (а.с.20-21зв.). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження №74517301 від 21.03.2024 року на підставі пред`явленого [PERSON] судового наказу по справі №590/199/24, державний виконавець Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Дещенко І.І. постановив відкрити виконавче провадження стосовно боржника [PERSON] [INFO] , щодо стягнення аліментів на дітей (а.с.21-22зв.). Згідно з копії довідки-інформації від 11.03.2025 року Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період березень 2024 - лютий 2025 стягнув з [PERSON] аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в сумі: 304652,64 грн. Із долученого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів убачається що сукупна заборгованість не сплачених аліментів [PERSON] за період з березня 2024 року по лютий 2025 року становить 22657,75 грн (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області №10 пр.50 від 17.04.2024 року вирішено визначити спосіб участі [PERSON] [INFO] у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у формі систематичних побачень з дітьми (а.с.35). Із долучених до матеріалів справи медичних довідок та висновків убачається що [PERSON] [INFO] , має діагноз «акубаротравма», проходив неодноразові обстеження у профільних лікарів, комп`ютерну томографію в КНП «Шосткинська ЦРЛ». (а.с.24-34зв.) Відповідно до копії витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради №288 від 01.10.2024 року [PERSON] [INFO] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів в результаті зазнала психологічного насильства (а.с.16). Із долучених актів обстеження умов проживання дітей [PERSON] від 24.07.2024 та 27.03.2025 року убачається, що за адресою: [ADDRESS] (адреса місця реєстрації позивача) та [ADDRESS] (адреса місця проживання позивача) [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю позивача, відповідно бабусею [PERSON] . Загальний висновок із досліджених документів зводиться до того, що [PERSON] , [INFO] , зі своєю матір`ю [PERSON] має складні відносини, часто виникали побутові непорозуміння, хлопець вирішив проживати з батьком та бабусею. Під час евакуації з с-ща [PERSON] , [PERSON] разом із бабусею та батьком потрапив у зону вибуху. Зі слів останніх 3-4 дня мати [PERSON] не давала дозвіл на обстеження постраждалого сина. Врешті батько самостійно забезпечив проведення медичного огляду сина. [PERSON] отримує все необхідне для навчання, батько контролює процес його навчання, придбав новий телефон, оскільки мати розбила той що у нього був. Відносини із батьком та бабусею теплі, Нікіту в сім`ї [PERSON] поважають та цінують (а.с.70-71). Крім того,\~згідно із\~наданих в\~судовому засіданні\~показань свідків\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] \~ [INFO] ,\~будучи попередженими\~про кримінальну\~відповідальність,\~передбачену статтями\~384,\~385\~КК України\~за завідомо\~неправдиве показання\~чи відмову\~від давання\~показань на\~вимогу суду,\~підтвердили,\~кожен окремо,\~факт того,\~що [PERSON] \~ [INFO] , з 14 червня 2024 року по теперішній час проживає з батьком [PERSON] який повністю займається вихованням та забезпеченням сина всім необхідним для життя. З матір`ю [PERSON] син не проживає та не спілкується. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Так, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині першій ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (такий висновок відповідає правовій позиції, неодноразово висловленій Верховним Судом, зокрема, у постановах від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16-ц), від 03 лютого 2021 року (справа № 520/21069/18). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 28.09.2022 по справі № 686/18140/21, дійшов висновку, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. У той же час, згідно письмових доказів досліджених під час розгляду справи, показань свідків установлено, що син сторін [PERSON] зареєстрований та проживає разом із батьком [PERSON] з 14 червня 2024 року та знаходиться на його утриманні. Отже враховуючи доводи позивача, а також встановлена обставина що син сторін [PERSON] , фактично з 14 червня 2024 року проживає з батьком, який витрачає кошти на забезпечення всім необхідним для повноцінного життя дитини, суд доходить переконання, що доводи позивача про припинення стягнення аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими, та підлягають до задоволення. Так на підставі судового наказу виданого 14.03.2024 року Ямпільським районним судом Сумської області у справі №590/199/24 (провадження №2-н/590/29/24) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця. Під час судового розгляду на підставі наданих доказів, судом встановлено що відповідачка отримує аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , проте кошти не витрачає на забезпечення життєдіяльності дитини, оскільки останній проживає з батьком який його матеріально забезпечує. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд дійшов висновку що вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів що стягуються на користь [PERSON] на\~утримання дітей\~відповідно до\~судового наказу\~виданого 14.03.2024\~року Ямпільським\~районним судом\~Сумської області\~у справі\~№590/199/24\~(провадження\~№2-н/590/29/24),\~підлягають до\~задоволення,\~й аліменти в розмірі 1/2\~частки з\~усіх видів\~ заробітку\~(доходу)\~позивача,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісяця,\~ потрібно стягувати з часу набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги позивача про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів суд враховує таке. Відповідно до ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Частиною восьмою ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Правильність припинення стягнення аліментів за тих обставин, на які покликається заявник, шляхом ініціювання цивільно-правового спору із пред`явленням в порядку ст. 197 СК України позовних вимог, підтверджується усталеною судовою практикою, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 596/826/21-ц, від 10 липня 2024 року в справі № 754/9262/22, від 14 серпня 2024 року в справі №760/4661/20, від 28 листопада 2024 року в справі №759/6806/23). Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, вимога позивача про звільнення його від заборгованості по аліментам в розмірі 22657 грн 64 коп, на підставі наданого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів який обраховано на трьох дітей за період з березня 2024 року по лютий 2025 року, не підлягає до задоволення. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.195 СК України, такий обрахунок здійснюється державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 74517301 від 21.03.2024 року. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що починаючи з 14 червня 2024 року по теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає з батьком - позивачем у справі [PERSON] , та перебуває на його утриманні, що на думку суду є істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, є підставою для звільнення останнього від заборгованості по сплаті аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині частково, а саме: за період з 14 червня 2024 року по день набрання рішення законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial