Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 21.07.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 03 липня 1992 року Тернівським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 288, оскільки їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини стали неможливими. Вказує, що з відповідачем по справі 03.07.1992 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім`ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Таким чином позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 03\~липня 1992\~року Тернівським\~районним відділом\~РАЦС м.\~Кривого Рогу,\~актовий запис\~№ 288 (а.с. 6). Сторони по справі від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Статтею 51 Конституції України та 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України, передбачено, що право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Також, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. Таким чином, само по собі зрозумілим є те, що право особи на шлюб і право відкрито повідомляти про такій вибір охороняються Конвенцією, зокрема статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя)». Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, позивач не бажає зберегти шлюбні відносини, тому шлюб з відповідачем суперечить її праву на приватне життя. Крім того, відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на позовну заяву, не заявляв клопотання про надання строку для примирення, будучи належно повідомленим, що свідчить про невжиття заходів щодо збереження родини, тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 1211,20 грн. судового збору, а.с. 3, сплачений позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved