Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22 липня 1989 року Трудолюбівською сільською радою Монастирського району Тернопільської області, за актовим записом № 8. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що від шлюбу вони мають двоє дорослих синів. Спочатку подружні відносини складались непогано і вона з відповідачем проживали разом. Та з роками їхні сімейні відносини почали дедалі погіржуватись. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що вони втратили почуття взаємної поваги та довіри один до одного, що є основою сімейного життя. Відсутність взаєморозуміння, особисті та емоційні розбіжності призвели до того, що разом вони вже не проживають. Позивачка проживає в м. Рівне. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб фактично припинив існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Позивачка звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] на розгляд не з"явився. Відзиву на позов не подав. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~11 серпня 2025 року судом прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Судом вирішено справу в межах заявлених позивачкою позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували свій шлюб 22 липня 1989 року. /а. с.4/. Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя фактично не підтримує. Відповідно до ст.\~112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Щодо вирішення питання стягнення з відповідачки судових витрат, понесених позивачем по справі. Згідно з нормами ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. \~ \~ \~ \~Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, про що підтверджує його заява про визнання позову, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд рахує за можливе повернути позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50% сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст. 24, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved