Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільна компанія «Нафтогаз України" про повернення надміру сплачених коштів, стягнення моральної шкоди. Посилалася на те, що є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . До 30.04.2022 року включно організацією, що проводила постачання природного газу побутовим споживачам було ТОВ «Чернівцігаз Збут». У зазначений період у її квартирі було встановлено обліковий газовий прилад із початковим показником 12,2 куб.м. Станом на 30.04.2022 року на показнику лічильника 842 куб.м. накопичилася переплата у зв`язку з тим, що перша оплата пройшла помилково з започаткованим показником 122 куб.м. замість 12 куб.м. (цифри після коми оператором не обліковуються). У її квартирі немає комплексного приладу споживання природного газу, а лише газова плита, що використовується для приготування їжі. Оскільки поточні показники передавалися помилково підвищеними, а тому і оплата здійснювалася за завищеними показниками. Із листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2025 року вбачається, що відповідно до інформації наданої АТ «Чернівцігаз» за адресою [ADDRESS] станом на 30.04.2022 року обсяг використаного та по факту сплаченого становив 849,42 куб.м. Проте, в травні 2022 року відбулося коригування обсягів використаного природного газу в розмірі 744,56 куб.м. та станом на 31.05.2022 року зазначений показник складав 104,86 куб.м. Зазначила, що якщо 745 куб.м. помножити на вартість 1 куб.м. спожитого газу, врахувати 11,5 % інфляційних та 3% річних, це буде становити ціну позову. З 01.05.2022 року згідно наказу Міністерства енергетики України №198 відбулася заміна постачальника природного газу побутовим споживачам. ТОВ «Чернівцігаз збут» зобов`язаний був надати їй остаточний розрахунок після зміни постачальника природного газу не пізніше ніж через шість тижнів. Проте, цього не відбулось, натомість відповідач помилково ввів суму 2200,17 гривень як борг. На її заяву про повернення помилково сплачених коштів, ТОВ «Чернівцігаз збут» листом повідомив, що за її рахунком переплата не обліковується, а отже немає підстав для повернення, натомість має місце заборгованість у сумі 2200 грн. 17 коп. Отже, ТОВ «Чернівцігаз Збут», використавши факт зміни постачальника природного газу на свою користь, категорично відмовився від повернення переплачених коштів та вимагає від неї суму у розмірі 2200 грн. 17 коп. На підставі ч.10 ст.1212 ЦК України вважає, що відповідач має повернути їй кошти, набуті без достатньої правової підстави. Вказувала на те, що діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях з приводу неможливості врегулювати питання щодо надміру сплачених коштів. Так, вона втратила душевний спокій з порушенням нормального способу життя, доклала багато зусиль для вирішення проблеми. Позивач вимушена була звертатись по допомогу не тільки до поліції, а й до медичних працівників, психологів. За викладених обставин, вона оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 68000 гривень. Просила стягнути з ТОВ «Чернівцігаз Збут» на її користь суму переплати періоду діяльності Товариства у розмірі 6819,37 гривень та моральну шкоду у розмірі 68000 гривень, понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Також просила скасувати суму у розмірі 2200 грн. 17 коп., визначену відповідачем через безпідставність вимог. Процесуальні дії у справі\~: Ухвалою суду від 06.05.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 27.06.2025 року до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача було залучено ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії. Ухвалою суду від 04.08.2025 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Узагальнені доводи учасників справи: Представником відповідача було подано відзив на позов. У відзиві представник позовні вимоги не визнав. Вказував на те, що нарахування вартості об`єму природного газу, визначеного оператором ГРМ, суму якого позивач просить стягнути з відповідача, було визначено в грудні 2021 року, про що [PERSON] було відомо ще в липні 2022 року. Тому вважає, що у даному спорі сплив термін позовної давності за заявленими вимогами ще 31.12.2024 року. Отже, позовна заява подана з порушенням строків загальної позовної давності і позивачем жодним чином не обгрунтовано поважних причин її пропущення та не надано доказів триваючої неможливості звернення до суду за захистом своїх прав. Заявив про застосування позовної давності у спорі. Окрім того, зазначив, що непогодження [PERSON] із заборгованістю не може бути підставою для її скасування. Обраний позивачем спосіб захисту у виді скасування заборгованості не передбачений ні договором, ні Законом. Також, посилався на те, що з 01.07.2015 року по 30.04.2022 року ліцензовану діяльність з постачання газу проводило ТОВ «Чернівцігаз збут» як постачальник газу, а з 01.07.2015 року по 28.02.2024 року ліцензовану діяльність з розподілу газу проводив АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» . Визначені умовами кодексу ГРМ об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Таким чином, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції оператора ГРМ. Позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували наявність розбіжностей у частині визначення об`єму та обсягу розподіленого оператором ГРМ природного газу та намагання врегулювати ці розбіжності у спосіб визначений Законом. Натомість, надані позивачем копії документів, жодним чином не підтверджують наявності порушення ТОВ «Чернівцігаз Збут» як постачальника газу чинного законодавства або договірних зобов`язань, що могло призвести до порушення прав споживачів. При цьому, одна тільки незгода [PERSON] із нарахованими оператором ГРМ об`ємами природного газу не може бути підставою для скасування заборгованості, нарахованої у відповідності до гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ. Враховуючи те, що позивач у спірному періоді не зверталася до оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`ємів розподіленого природного газу, визначені оператором ГРМ обсяги природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. При цьому, попередній постачальник ТОВ «Чернівцігаз Збут» для проведення нарахування за газ всім споживачам керувався виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому оператором ГРМ та зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного оператором ГРМ об`єму газу та зазначати його в рахунках на оплату. Тому, за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором газу, всі дані щодо неправомірності нарахованих об`ємів природного газу оператором ГРМ є правомірними. Таким чином, дії відповідача, що полягають у здійсненні визначення вартості вказаного оператором ГРМ об`єму природного газу є правомірними. Окрім того, враховуючи наявність переплати позивача у ТОВ «ГК «Нафтогаз України», вимога про стягнення з ТОВ «Чернівцігаз збут» переплати у розмірі 6819 грн. 37 коп. є необгрунтованою, оскільки ТОВ «Чернівцігаз збут» є неналежним відповідачем у справі. З огляду на зазначене, також є необгрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третьою особою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії було подано письмові пояснення на позов. У поясненнях представник зазначив, що свою ліцензійну діяльність товариство розпочало з 01.03.2024 року. Зауважив, що заявлена до стягнення з відповідача переплату утворилась виключно перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та може бути використана позивачем лише шляхом її зарахування у рахунок спожитих у майбутньому об`ємів газу. Пояснив, що Кодекс ГРМ не передбачає можливості проведення оператором жодних коригувань використаних споживачем об`ємів газу за минулі роки. Тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та підтвердила, викладені в позовній заяві обставини. Пояснила суду, що у січні 20 року їй було встановлено лічильник газу. Початковим показником приладу обліку було 12,3 куб.м. При першій оплаті вона помилково записала 123 куб. м. та оплатила 100 зайвих кубів. У січні 2022 року вона скоригувала показники та надалі сплачувала за відкоригованими показниками. У неї в квартирі лише газова плита, інших приладів не має. На той час вона спожила лише 104 куб.м. газу. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві. Пояснив суду, що ТОВ «Чернівцігаз Збут» було постачальником газу позивачу, а не оператором, який визначав об`єми спожитого нею газу. На даний час послуги [PERSON] надає ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Наявна у позивача переплата обліковується у Нафтогаз, а не у відповідача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивувальна частина Позиція суду Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу відповідно до частини першої\~статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», а саме: споживає газ за адресою [ADDRESS] та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.12). Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на звернення позивача було роз`яснено, що відповідно до інформації АТ «Чернівцігаз» за адресою [ADDRESS] станом на 30.04.2022 року обсяг використаного природного газу становив 849,42 кв.м. Проте, в травні 2022 року відбулось коригування обсягу природного газу в розмірі -744,56 куб.м. та станом на 31.05.2022 року зазначений показник складав 104,86 м.куб. За інформацією ТОВ «Чернівцігаз збут» по особовому рахунку позивача № [NUMBER] обліковується заборгованість за послуги постачання природного газу перед ТОВ «Чернівцігаз збут» у сумі 2200 грн. 16 коп. Відповідно до інформації, наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України», з урахуванням проведених оператором ГРМ коригувань станом на 28.02.2025 року по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] обліковується переплата на суму 6087 грн. 51 коп., яка може бути використана виключно для покриття майбутніх облікових періодів за умови перебування в реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на інформаційній платформі оператора ГТС. Проте, в період з 01.05.2022 року по 28.02.2025 року позивачем було здійснено оплату за постачання природного газу у сумі 2424 грн. 00 коп. (а.с.8). Згідно відповіді ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 04.09.2023 року з 01.05.2022 року точка обліку газифікованого об`єкту за адресою: [ADDRESS] на виконання наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 року була автоматично внесена до реєстру споживачів постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з присвоєнням особового номеру № [NUMBER] . Відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГРМ, з урахуванням проведеного коригування обліковується остаточний обсяг фактичного споживання у травні 2022 року 744,56 куб.м. За період постачання з 05.2022 року по 08.2023 року було спожито 684,37 куб.м. газу. З урахуванням проведених оператором ГРМ корегувань станом на 31.07.2023 року за особовим рахунком позивача рахується переплата на суму 6285 грн. 46 коп., яка може бути використана виключно для покриття нарахувань майбутніх облікових періодів (а.с.11). 15.07.2022 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Чернівцігаз збут» з заявою про повернення переплачених коштів (а.с.14). З відповідей ТОВ «Чернівцігаз збут» вбачається, що після зміни постачальника з 01.05.2022 року будь-які корегування обсягів спожитого газу по попередньому постачальнику на інформаційній платформі оператора ГТС, навіть якщо оператор ГРМ здійснить коригування помилково нарахованих об`ємів газу є технічно неможливим, оскільки споживача вилучено з реєстру споживачів попереднього постачальника. Таким чином, проведені коригування помилково нарахованих обсягів за адресою: [ADDRESS] відобразились на інформаційній платформі оператора ГТС у реєстрі ТОВ «ГК «Нафтогаз України». За рахунок такого зняття помилко нарахованих обсягів в особистому кабінеті ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за зазначеною адресою споживання обліковується переплата, а тому немає підстав для повернення коштів ТОВ «Чернівцігаз збут» (а.с.9-10, 47). Мотиви та доводи, з яких виходив суд та застосовані норми права: Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано також\~ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року\~(далі - Кодексом ГРМ),\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». В силу\~ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»\~суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. За приписами\~ст.40 Закону України «Про ринок природного газу»\~розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до п.4 гл.1 р.І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з п.2 гл.1 р.VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього\~Кодексу\~та укладення договору розподілу природного газу. Згідно з пунктами 3, 4 гл.3 р.VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно зі\~статтею 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано\~\~порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення). У пункті 1 цієї глави вказано, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього\~Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього\~Кодексу\~здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. Пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу (пункт 6 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ). Згідно з пунктами 1, 2, 3 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи та часу здійснення операції. Уповноважена особа користувача інформаційної платформи виконує операції з конфігурації його облікового запису в інтерфейсі користувача. На підставі пунктів 1, 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього\~Кодексу та договору. Періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу. Згідно з підпунктами 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу\~облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього\~Кодексу\~здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника\~газу та протягом п`яти\~календарних днів (до 05 числа включно)надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ;2) за телефоном;3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ;4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Виходячи з наведених вище норм, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ. Як було встановлено судом, оператором ГРМ за період з 01.07.2015 року по 28.02.2024 року у відносинах із [PERSON] виступав АТ «Оператор Газорозподільної системи «Чернівцігаз». Відповідач ТОВ «Чернівцігаз збут» у період з 01.07.2015 року по 30.04.2022 року здійснював ліцензовану діяльність з постачання газу до помешкання позивача. Отже, саме АТ «Чернівцігаз» як оператор ГРМ вів облік та визначав об`єм спожитого позивачем природного газу у період, коли відбулось помилкове визначення обсягу спожитого природного газу за особовим рахунком споживача. Наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за №637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. Тобто, з 01 травня 2022 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» не здійснювало постачання природного газу позивачу [PERSON] . Постачальником позивача після 01 травня 2022 року стало ТОВ\~ГК\~«Нафтогаз України», у якого обліковується переплата за особовим рахунком позивача № [NUMBER] у розмірі 6285 грн. 46 коп. Частиною другою статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з вимогами даного Закону, розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. У ході судового розгляду [PERSON] підтвердила, що здійснювала фактичне споживання природного газу. Вона самостійно проводила облік спожитого газу, під час чого допустила помилки у визначенні об`єму спожитого газу. Відповідно до вимог п.1 гл.6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Отже, судом встановлено, що відповідач ТОВ «Чернівцігаз Збут» не було оператором ГРМ у споживача [PERSON] та не визначало об`ємів споживання нею газу. Переплата, що утворилась внаслідок коригування показників об`ємів спожитого газу споживачем у розмірі 6285 грн. 46 коп. обліковується на рахунках нового постачальника газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя\~статті 13 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Відповідно до вимог\~статті 51 ЦПК України\~суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ «Чернівцігаз Збут» на користь позивача переплати у розмірі 6819 грн. 37 коп. слід відмовити як такої, що пред`явлена до неналежного відповідача у справі. Також,\~позивач звернувся\~до суду\~з позовними\~вимогами про\~стягнення моральної\~шкоди у\~розмірі 68000гривень. Розглядаючи зазначену вимогу, суд виходить із наступного: Відповідно до ч.1-3\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача (тобто наявність його вини), наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, у ході судового розгляду позивачем не було доведено факту вчинення відповідачем відносно неї протиправних дій та порушення ТОВ «Чернівцігаз Збут» її прав. Тому, підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. Окрім того, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовної вимоги про скасування суми, визначеної ТОВ «Чернівцігаз Збут», у розмірі 2200 грн. 17 коп., оскільки вказана заборгованість позивача обліковується у відповідача за період часу, коли ним надавались послуги з постачання газу до помешкання [PERSON] . Наявність зазначеної заборгованості не призведе до подвійної оплати позивачем спожитого газу, так як новим постачальником ТОВ «ГК\~«Нафтогаз України»було проведено коригування показників об`ємів спожитого газу, помилково наданих [PERSON] у розмірі 6285 грн. 46 коп., що обліковується на рахунках нового постачальника газу та може бути використана нею для покриття нарахувань майбутніх облікових періодів. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (частина перша\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою-другою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] необгрунтований та задоволенню не піддягає. Згідно вимог ст.141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed