Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Мереф`янська міська рада у квітні 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому після остаточних уточнень просила суд: -стягнути з [PERSON] на користь на користь Мереф`янської міської ради безпідставно збережені\~кошти у\~розмірі орендної\~плати за використання частини земельної ділянки комунальної форми власності на території Мереф?янської міської ради за адресою: [ADDRESS] у розмірі 306079,58 грн; -стягнути з [PERSON] на користь Мереф`янської міської ради, сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 4591,20 грн; -стягнути з [PERSON] на користь Мереф`янської міської ради, сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50 грн. В обґрунтування позову зокрема зазначила, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6325110700:00:164:0003, загальною площею 0,7825 га, перебуває у комунальній власності Мереф`янської міської ради, територіальної громади. Станом на 26.03.2019 на вказаній земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі та споруди, а саме: нежитлова будівля літ. Б-1 (будівля складу), загальною площею 426,3 кв.м, вбиральня літ. «У», яма літ. «Ж», 1/2 частина огорожі №1, які належать громадянину [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2013. Отже, в період часу з 14.06.2013 до 31.12.2018 громадянин [PERSON] (далі - відповідач) реалізовував своє право щодо володіння та користування вище вказаними будівлями та спорудами, використовуючи при цьому частину земельної ділянки, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2775 га, яка визначена пропорційно до частки нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності. З моменту\~придбання об`єктів\~нерухомості,\~що розміщені\~за вище\~вказаною адресою,\~ [PERSON] не вживав жодних заходів, направлених на укладення з Мереф`янською міською радою договору оренди земельної ділянки відповідно до\~своєї частки\~у праві\~власності на\~нежитлові будівлі\~та споруди,\~що розміщені\~на вказаній\~земельній ділянці,\~хоча використовував земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі складу. В результаті цього, Мереф?янська міська рада не отримала в міський бюджет кошти у вигляді орендної плати за землю. На підставі Порядку визначення та відшкодування Мереф?янській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок та використання земельних ділянок із порушенням законодавства, затвердженого рішенням ХІ сесії Мереф?янської міської ради VIII скликання від 14.07.2017 року (далі - Порядок), комісією з визначення збитків власникам землі та землекористувачам 23.08.2018 розглянуті матеріали про розрахунок збитків, які спричинені [PERSON] за період з 2016 року по 2018 рік в результаті використання земельної ділянки в розмірі 0,2775 га для обслуговування нежитлової будівлі масло цеху та складу, за адресою: [ADDRESS] , без оформлення права користування чи права власності земельної ділянки в межах строку позовної давності. За результатами розгляду даних матеріалів складено акт про визначення збитків, який затверджений рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради №718 від 25.09.2018. [PERSON] визначено збитки, які спричинені ним Мереф?янській міській раді у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за період з 2016 року по 2018 роки включно. Вказаний акт про визначення збитків разом з повідомленням та договором про добровільне відшкодування 05.10.2018 та 28.12.2018 було направлено відповідачу. При цьому [PERSON] роз`яснено, що у разі його відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач змушений буде звернутися до суду. Також, відповідачу надісланий поштою проект даного договору з повідомленням у двох примірниках. Однак, вказані документи повернулись у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення без реагування відповідача. Отже, відповідач правомірно володів лише нежитловими приміщеннями, розташованими на земельній ділянці по [ADDRESS] . Проте, відповідне право щодо використання вказаної земельної ділянки за відповідачем не було зареєстровано. Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшив вартість власного майна, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Вказані обставини стали підставою для звернення Мереф`янської міської ради до суду із позовом про стягнення з [PERSON] безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. В якості правових підстав посилається на приписи вимог статей 96 120, 125, 206 Земельного кодексу України; 15, 21, 24 Закону України «Про оренду землі»; 1212-1215 Цивільного кодексу України; 14, 289 Податкового кодексу України; судову практику тощо. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2019 задоволено заяву Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо відчуження (шляхом дарування, продажу, обміну, знищення та ін.) нежитлової будівлі літ. «Б-1» (будівля складу), загальною площею 426,30кв.м, вбиральні літ. «У», ями літ. «Ж», 1/2 частини огорожі № 1, що розміщені за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2013 за № 1916, до розгляду справи по суті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.05.2019 вищевказана позовна заява прийнята до провадження. Під час розгляду справи представником позивача зроблені заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.10.2019 та про зменшення розміру позовних вимог від 15.04.2021. Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передану за підсудністю відповідно акту приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.09.2023 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Для розгляду даної цивільної справи, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 зазначена справа передана судді Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П. Ухвалою суду від 07.12.2023 цивільну справу прийнято до провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.05.2024 закрито підготовче засідання у справі. Справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача під час розгляду справи заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 13.04.2021, направлену до суду під час розгляду справи попереднім складом суду. Обґрунтовуючи свою позицію зазначає, що частиною земельної ділянки з кадастровим\~номером 6325110700:00:164:0003,\~розміщеної за\~адресою: [ADDRESS] , користуються інші землекористувачі (оператор мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», АТ «Харківобленерго»), що є підставою для проведення перерахунку в сторону зменшення розміру позовних вимог до відповідача (безпідставно збережених\~коштів у\~розмірі орендної\~плати за використання частини земельної ділянки комунальної форми власності на території Мереф?янської міської ради), тому вважає за необхідне зменшити свої позовні вимоги. Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. На земельній ділянці знаходяться споруди 4 співвласників, з них: Споруда оператора мобільного зв`язку - відповідно до акту візуального обстеження земельної ділянки від 02.02.2021, займає площу земельної ділянки для обслуговування контейнеру з телекомунікаційними обладнанням, орієнтованою площею 0,0040 га. Устаткування АТ «Харківобленерго» - відповідно до акту візуального обстеження земельної ділянки від 02.02.2021, займає площу земельної ділянки для обслуговування устаткування, орієнтованою площею 0,0003 га. Розрахунок площі земельної ділянки з вирахуванням споруд оператора мобільного зв`язку та АТ «Харківобленерго»: 0,7825га-0.0040га-0,0003га=0, 7782 га Загальна \~площа будівель\~та споруд,\~розміщених на\~земельній ділянці\~за адресою: [ADDRESS] складає 765,9 м2 (перебувають у власності двох осіб: 339,6 кв.м. та 426,3 кв.м. відповідно), згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При цьому, нежитлова будівля літ. Б-1 (будівля складу), загальною площею 426,3 кв.м, вбиральня літ. «У», яма літ. «Ж», 1/2 частина огорожі №1 належить громадянину [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2013 (дата внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно від 14.06.2013). Тому площа частини земельної ділянки з кадастровим номером 6325110700:00:164:0003, що перебувала у користуванні [PERSON] у період часу з 14.06.2013 до 31.12.2018 складає 4331(м2), а саме: 426,3 м2 (площа майна, яка перебувала у власності відповідача) поділити на 765,9 м2 (загальна площа будівель та\~споруд на земельній ділянці) та помножити на 7782 м2 (загальна площа земельної ділянки), що дорівнює 4331 м2. Таким чином, загальна сума безпідставно збережених\~ [PERSON] \~коштів у\~розмірі орендної\~плати за використання частини земельної ділянки, площею 4331 м2 , комунальної форми власності на території Мереф?янської міської ради за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6325110700:00:164:0003, за період з 01.04.2016 до 31.12.2018 складає 306079,58 грн. Під час розгляду справи відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити повністю. На підтвердження своєї позиції надав суду пояснення, в яких зазначив, що позивачем не доведений факт використання відповідачем земельної ділянки у вказаному в позові розмірі, який в одному випадку становить 0,2775, а в іншому 0,4331 га, твердження позивача з цього приводу ґрунтується лише на припущеннях, наслідком чого є невірним розрахунок суми, що підлягає стягненню. Відповідач вважає, що використання земельної ділянки могло здійснюватися лише в межах забудови об`єкта нерухомого майна, тобто за зовнішніми параметрами фундаментів, що згідно його контррозрахунку не може перевищувати суму у розмірі 41 661,04 грн. Також, зазначає, матеріалами справи підтверджується, що на території вказаної земельної ділянки знаходиться майно інших осіб, і позивач виокремлює площу земельної ділянки, що використовується іншими особами (ПрАТ «Київстар» та Мереф`янське РВ АТ «Харківобленерго») включно в межах забудови, а не від загальної площі земельної ділянки, що не є послідовною та справедливою поведінкою позивача по відношенню до всіх власників майна, що розташоване за вказаною адресою. Крім того, вказує, що обстеження земельної ділянки здійснювалось 20.09.2018 та у 2021 році, в той час як нарахування безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку, на якій знаходиться належне відповідачу на праві власності нерухоме майно здійснюється за період з 01.04.2016 до 31.12.2018. Отже в судовому засіданні представники сторін наполягали, що при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів необхідно рахувати площу земельної ділянки: 4331 м2\~ - на думку представника позивача, 589,5 м2\~ - на думку представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, зазначає про таке. Згідно ст. ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до норм ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.15ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірні правовідносини регулюються положеннями\~ЗК України,\~ЦК України,\~Закону України «Про оренду землі»,\~Закону України «Про оцінку земель». Як встановлено\~під час\~судового розгляду,\~виконавчий комітет\~Мереф?янської міської\~ради,\~на підставі\~рішення від\~12.12.2016\~IV\~сесії Мереф?янської\~міської ради\~VIII\~скликання (II\~пленарне засідання)\~з 01.01.2017,\~згідно Закону\~України «Про\~місцеве самоврядування\~в Україні»\~та в\~межах повноважень,\~визначених міською\~радою є\~головним розпорядником\~бюджетних коштів\~Мереф?янської міської\~ради об`єднаної\~територіальної громади;\~правонаступником прав\~та обов`язків\~юридичних осіб\~Мереф`янської міської\~та Утківської\~селищної рад,\~а також\~договорів,\~укладених Мереф`янською\~міською та\~Утківською селищною\~радами;\~органом управління\~об`єктами комунального\~майна,\~житлово-комунального\~господарства,\~комунальними підприємствами,\~закладами освіти,\~культури,\~фізичної культури\~і спорту,\~які належать\~Мерефянській міській\~раді об`єднаної\~територіальної громади;\~уповноваженим органом\~щодо реалізації\~трудових відносин. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6325110700:00:164:0003, загальною площею 0,7825га, перебуває у комунальній власності Мереф`янської міської ради, територіальної громади. На вказаній земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі та споруди, зокрема нежитлова будівля літ. Б-1 (будівля складу), загальною площею 426,3 кв.м, вбиральня літ. «У», яма літ. «Ж», 1/2 частина огорожі №1, які належать громадянину [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2013. Відповідно до\~ч.4\~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України)у\~ разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. Таким чином, в період часу з 14.06.2013 до 31.12.2018 [PERSON] реалізовував своє право щодо володіння та користування вище вказаними будівлями та спорудами, що не заперечується сторонами, використовуючи при цьому частину земельної ділянки, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] . З моменту\~придбання об`єктів\~нерухомості,\~що розміщені\~за вище\~вказаною адресою,\~ [PERSON] не вживав жодних заходів, направлених на укладення з Мереф`янською міською радою договору оренди земельної ділянки відповідно до\~своєї частки\~у праві\~власності на\~нежитлові будівлі\~та споруди,\~що розміщені\~на вказаній\~земельній ділянці,\~хоча використовував земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі складу. На підставі Порядку визначення та відшкодування Мереф?янській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок та використання земельних ділянок із порушенням законодавства, затвердженого рішенням ХІ сесії Мереф?янської міської ради VIII скликання від 14.07.2017 року (далі - Порядок), комісією з визначення збитків власникам землі та землекористувачам 23.08.2018 розглянуті матеріали про розрахунок збитків, які спричинені [PERSON] за період з 2016 року по 2018 рік в результаті використання земельної ділянки в розмірі 0,2775 га для обслуговування нежитлової будівлі масло цеху та складу, за адресою: [ADDRESS] , без оформлення права користування чи права власності земельної ділянки в межах строку позовної давності. За результатами розгляду даних матеріалів складено акт про визначення збитків, який затверджений рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради №718 від 25.09.2018. [PERSON] визначено розмір збитків, які спричинені ним Мереф?янській міській раді у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за період з 2016 року по 2018 роки включно на загальну суму 194943,74 грн. Вказаний акт про визначення збитків разом з повідомленням про складення акту про визначення збитків та з пропозицією укладення договору про добровільне відшкодування Мереф`янській міській раді збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки з порушенням чинного законодавства про плату за землю за період з 2016 по 2018 роки, а також примірником договору про добровільне відшкодування для підписання 05.10.2018 направлено на адресу відповідача. Повідомлення про вручення їх адресату позивач не отримав, що стало підставою для повторного направлення вищевказаних документів 28.12.2018. При цьому [PERSON] роз`яснено, що у разі його відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач змушений буде звернутися до суду. Також, відповідачу був надісланий проект даного договору з повідомленням у двох примірниках. [PERSON] на повідомлення позивача не відреагував, договір про добровільне відшкодування збитків не підписав, будь-якої відповіді з даного питання не надав, направлені міськрадою документи повернулись у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст.120 ЗК України\~(тут і надалі у редакції, чинній на час укладення зазначених договорів), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно із ч. 6 ст.120 ЗК України\~укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Після укладення договорів купівлі-продажу нежитлових будівель і державної реєстрації нотаріусом прав власності на них у відповідача, як покупця, могло б виникнути право користування земельною ділянкою, на якій розташовані відповідні будівлі. Незважаючи на те, що нежитлові будівлі не можуть бути відокремлені від земельних ділянок, на яких вони розташовані, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням\~ст. 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою. Згідно ч. 1\~ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. При цьому правовідносин, які виникли між сторонами безпосередньо у цій справі, щодо виникнення прав у відповідача на земельну ділянку, має застосовуватися спеціальна норма закону, а саме\~ст. 120 ЗК України, в якій не передбачалося необхідності формування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав при придбанні нежитлових будівель. Необхідність встановлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~ЗК України,\~ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно із ч. 1\~ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Для застосування положень ст.1212 ЦК України\~не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки. Частиною 1 ст.1212 ЦК України\~визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Передбачений ст.1212 ЦК України\~вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання гл.83ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Якщо тлумачити припис ст.1212 ЦК України\~телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку). Суд враховує, що [PERSON] є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , користується зазначеною земельною ділянкою без попереднього набуття права власності на цю ділянку, укладення договору оренди земельної ділянки, а тому дійшов висновку про доведеність факту користування відповідачем земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому наявні підстави для стягнення з нього, як власника нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п. в ч. 1\~ст. 96 ЗК України). Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України). Відповідно до ч. 2 ст.21Закону України «Про оренду землі»\~розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Згідно п.\~287.1 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Стосовно визначення розміру безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, суд зазначає про таке. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексі України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору про притягнення до власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положення\~статей 1212-1214 ЦК України\~за фактичне користування без належних на те правової підстави земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт, необхідно, насамперед, з`ясувати:\~\~\~1) фактичне користування земельною ділянкою 2) площу земельної ділянки 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки) 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Під час розгляду справи по суті сторонами визначені різні розміри площі земельної ділянки, що необхідно застосувати в процесі розрахування суми збитків. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради №718 від 25.09.2018 «Про затвердження акту визначення збитків (гр. [PERSON] )», яке є чинним, в судовому порядку не оскаржено, затверджено акт про визначення збитків від 23.08.2018, заподіяних Мереф`янській міській раді громадянином [PERSON] за 2018 рік, внаслідок використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з порушенням законодавства. Зі змісту акта вбачається, що рішенням ХХІХ сесії Мереф`янської міської ради VI скликання від 31.01.2013 було надано дозвіл громадянам [PERSON] та [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки для оформлення права оренди на земельну ділянку площею 0,7825 га для обслуговування нежитлової будівлі маслоцеху та складу за адресою: [ADDRESS] . Станом на 23.08.2018 нежитлова будівля знаходиться у спільній частковій власності двох громадян [PERSON] площею 737 м2 та [PERSON] площею 405 м2 , який став власником частини власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №1916 від 14.06.2013. Відповідно до часток гр. [PERSON] необхідно відшкодувати збитки на земельну ділянку площею 0,2775 га, гр. [PERSON] 0,5050 га. Таким чином наявними в матеріалах справи доказами підтверджується використання [PERSON] земельної ділянки площею 0,2775 га. Належних та допустимих доказів на спростування зазначених розмірів, сторонами не надано. Також відсутні докази, що на момент затвердження акту про визначення збитків від 23.08.2018, на спірній земельній ділянці були розташовані інші об`єкти нерухомості, що належать іншим власникам, окрім, зазначених в акті. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК\~України.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~(ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України) Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило,\~стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сплата орендних платежів за користування землями територіальної громади є джерелом поповнення місцевого бюджету. У зв`язку з неукладенням договору оренди землі, місцевий бюджет не отримує суму орендних платежів за користування земельною ділянкою. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя\~статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений\~постановою Кабінету\~Міністрів України від 19квітня 1993року №284\~(далі - Порядок №284). Пункт 3 Порядку №284 встановлює, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мала заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1\~ст.1212 ЦК України. З огляду на наведене, суд перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, за період з 01.04.2016\~до 31.12.2018 з\~урахуванням витягів\~з технічної\~документації з\~нормативної грошової\~оцінки земель,\~які містять\~дані про\~нормативну грошову\~оцінку,\~що є\~основою для\~визначення розміру\~орендної плати,\~із застосуванням\~відповідних коефіцієнтів\~та ставки\~річної орендної\~плати, з урахуванням приписів Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та постанов Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 №?630 «Деякі питання розрахунку орендної плати за державне майно» та від 27.05.2022 №?634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», а також рішень Мереф`янської міської ради «Про встановлення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих на території Мереф`янської міської ради» (за спірний період), застосувавши, передбачену Методикою формулу для визначення суми безпідставно збережених коштів, яка включає нормативну грошову оцінку (НГО) земельної ділянки, ставку орендної плати, площу фактично використану та час користування, а саме: Сума безпідставно збережених коштів = НГО ? Ставка орендної плати ? (Площа фактично використана / Площа, для якої визначена НГО) ? Час (у роках), дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми безпідставно збережених коштів у розмірі: -за 2016 рік (НГО = 2 653 972,90; ставка 8%; 9 місяців) - 56 516,03 грн; -за 2017 рік (НГО = 2 812 618,21; ставка 8%; 12 місяців) - 79 510,42 грн; -за 2018 рік (НГО = 2 812 618,21; ставка 6%; 12 місяців) - 59 632,81 грн. Загальна сума безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки відповідачем за період з 01.04.2016 до 31.12.2018 складає 195 659,26 грн. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial