Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

До Вараського міського суду Рівненської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати договір довічного утримання, що укладений 02.02.1996 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Ріцькою Г.І. за реєстровим номером I-349 та застосувати наслідки розірвання договору: припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та поновити за [PERSON] право власності на вказану квартиру. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.1996 року за ініціативою відповідача було укладено договір довічного утримання між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Ріцькою Г. І. за реєстровим номером I-349. Відповідно до умов даного договору (п. 1) позивач передала у власність відповідачу належну позивачу квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] В силу вимог п. 5 договору відповідач зобов`язалась довічно утримувати позивача, забезпечувати необхідною допомогою та доглядом, в тому числі при хворобі та немочі, сплачувати вартість необхідних ліків та зберігати в безкоштовному довічному користуванні вказану в договорі квартиру. Пунктом 7 договору визначено, що відповідач здійснює на свій рахунок експлуатацію і ремонт квартири (не рідше 1 раз в 5 років) з обов`язковим додержанням існуючих єдиних норм та правил на умовах, визначених для будинків державного житлового фонду, а також бере участь розмірно займаній площі в відшкодуванні витрат пов`язаних з технічним обслуговуванням і ремонтом, в тому числі капітальним, всього будинку, утримання прибудинкової території. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, просила задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] допитана як свідок показала, що за ініціативою [PERSON] та її чоловіка вона уклала договір довічного утримання 02.02.1996 року. За договором вона передала [PERSON] квартиру, а остання зобов`язалась її утримувати. Проте, за усі роки не почувала себе доглянутою. Після укладення договору відповідач деякий час приходила до неї та приносила їсти на великі релігійні свята. Однак, це було декілька разів. Коли вона хворіла та знаходилась на лікуванні, відповідач ніколи не купувала ліки. Вона купувала ліки за власні кошти. Також, після укладення договору ні відповідач ні її чоловік не робили ремонту у її квартирі. Вона весь час самостійно прибирається у квартирі та варить собі їсти. Приблизно 1,5-2 роки назад відповідач [PERSON] повідомила, що вже не буде її доглядати. Вона попросила, щоб вони знайшли їй доглядальницю. Через деякий час чоловік відповідача прийшов та сказав, що доглядальниці дорого беруть і він не зможе їх оплачувати. Після відкриття провадження у цій справі, до неї прийшов чоловік відповідача та передав їй квитанції на оплату комунальних послуг, сказавши, щоб вона сама сплачувала комунальні послуги, у зв`язку з поданням позову до суду. Після цього усі комунальні послуги вона сплачує самостійно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила позов [PERSON] задовольнити повністю та надала пояснення аналогічні за змістом до обставин, якими обгрунтовані позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Зважаючи на те, що позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши позов, заслухавши пояснення представника позивача, показання позивача допитаного як свідка та дослідивши інші докази подані сторонами, суд встановив наступне. Відповідно до копії договору довічного утримання від 02.02.1996, засвідченого державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Ріцькою Г. І. за реєстровим номером I-349, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклалми договір, за яким позивач передала у власність відповідачу належну їй на праві особистої власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 53,0 кв.м. За умовами пунктів 5, 7 вказаного договору, відповідач [PERSON] зобов`язалась довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її необхідною допомогою та доглядом, в тому числі при хворобі та немочі, сплачувати вартість необхідних ліків та зберегти в її безкоштовному довічному користуванні вказану квартиру. Також, зобов`язалась здійснювати за свій рахунок експлуатацію і ремонт квартири (не рідше як один раз в 5 років) з обов`язковим додержанням існуючих єдиних норм та прави на умовах визначених для будинків державного житлового фонду, а також брати участь зрозмірно займаній площі у відшкодуванні витрат пов`язаних з технічним обслуговуванням і ремонтом, в тому числі капітальним, всього будинку, утримання прибудинкової території. Копією інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2024 підтверджується, що відповідач набула права власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 2076347) на підставі договору довічного утримання № І-349 від 02.02.1996. Місто Кузнецовськ Рівненської області перейменоване на місто Вараш Рівненської області, відповідно до Постанови Верховної Ради України\~від\~19.05.2016\~№\~1377-VIII. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В судовому засіданні зі змісту показань [PERSON] , допитаної як свідка, встановлено, що відповідач [PERSON] , всупереч вимог пунктів 5, 7 договору довічного утримання від 02.02.1996 року, під час хвороби [PERSON] не сплачувала вартість необхідних ліків, не робила ремонт квартири не рідше одного разу на п`ять років. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої обов`язки, визначені пунктами 5,7 договору довічного утримання від 02.02.1996 року, а отже є підстави, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України для розірвання такого договору. Частиною 1\~ст.\~756\~ЦК України,\~визначено,\~що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Викладене дає підстави суду визнати, що позивач [PERSON] , у зв`язку з розірванням договору довічного утримання від 02.02.1996, набула права власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved