Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Алекскредит» - Попудренко А.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6797043 від 03 грудня 2023 року станом на 30 вересня 2024 року у розмірі 33223,70 грн та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, 03 грудня 2023 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №6797043. Договір було укладено в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного договору кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 5650 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити процент за користування ним до 30.06.2024 року. 31 грудня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоди про зміну умов Договору про надання кредиту №6797043 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якої змінено умови договору, зокрема, продовжено базовий період до 22.01.2024 року, позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 01.12.2023 до 31.12.2023 року у розмірі 791 грн та штраф за зміну умов договору в розмірі 100 грн, продовжено базовий період з 03.01.2024 року до 22.01.2024 з базовою процентною ставкою 1,99% за один день користування кредитом,змінено спеціальний період з 23.01.2024 року до 20.07.2024 року, у якому нараховуються проценти за спеціальною ставкою у розмірі 2,5% за один день користування, змінено кінцеву дату виконання договору - 20.07.2024 року. 22 січня 2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту №6797043 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якої було змінено умови договору, зокрема продовжено базовий період за договором до 11.02.2024 року, позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 01.12.2023 року по 22.01.2024 року у розмірі 3096,20 грн та штраф за зміну умов договору у розмірі 100 грн, продовжено базовий період з 23.01.2024 року до 11.02.2024 з базовою процентною ставкою 1,99% за один день користування кредитом, змінено спеціальний період з 12.02.2024 року до 09.08.2024 року, у якому нараховуються проценти за спеціальною ставкою у розмірі 2,5% за один день користування, внесено зміни та доповнення до графіку платежів. Відповідач станом на 30.09.2024 року має заборгованість 33223,70 грн, яка складається із: 5650 грн заборгованість за сумою кредиту; 27573,70 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Покликаючись на вищезазначене просить позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, витребувано від АТ «Універсал Банк» підтвердження зарахування з 03.12.2023 року по 06.12.2023 року грошових коштів у розмірі 5 650,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON]. 24 лютого 2025 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання, призначене на 09 вересня 2025 року не з`явився, однак у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, зазначено, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 03 грудня 2023 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №6797043. Договір було укладено в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного договору кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 5650 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити процент за користування ним до 28.06.2024 року. 31 грудня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоди про зміну умов Договору про надання кредиту №6797043 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якої змінено умови договору, зокрема, продовжено базовий період до 22.01.2024 року, позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 01.12.2023 до 31.12.2023 року у розмірі 791 грн та штраф за зміну умов договору в розмірі 100 грн, продовжено базовий період з 03.01.2024 року до 22.01.2024 з базовою процентною ставкою 1,99% за один день користування кредитом,змінено спеціальний період з 23.01.2024 року до 20.07.2024 року, у якому нараховуються проценти за спеціальною ставкою у розмірі 2,5% за один день користування, змінено кінцеву дату виконання договору - 20.07.2024 року. 22 січня 2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту №6797043 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якої було змінено умови договору, зокрема продовжено базовий період за договором до 11.02.2024 року, позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 01.12.2023 року по 22.01.2024 року у розмірі 3096,20 грн та штраф за зміну умов договору у розмірі 100 грн, продовжено базовий період з 23.01.2024 року до 11.02.2024 з базовою процентною ставкою 1,99% за один день користування кредитом, змінено спеціальний період з 12.02.2024 року до 09.08.2024 року, у якому нараховуються проценти за спеціальною ставкою у розмірі 2,5% за один день користування, внесено зміни та доповнення до графіку платежів. У зв`язку із невиконання умов договору відповідачем, відповідач станом на 30.09.2024 року має заборгованість 33223,70 грн., яка складається із: 5650 грн заборгованість за сумою кредиту; 27573,70 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Як передбачено п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Розрахунок суми заборгованості відповідача за кредитним договором, наданий суду і відповідає вимогам закону, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інші розрахунки, які би спростовували нарахування позивача. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи вищевикладене, можна вважати, що істотними умовами кредитного договору відповідно до закону є умови про предмет, ціну, строк його дії, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. З урахуванням цього, неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про надання кредиту №6797043 від 03 грудня 2023 року в розмірі 33223,70 грн, з яких: 5650 грн заборгованість за сумою кредиту, 27573,70 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028 грн в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved