Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області за підсудністю від Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява від [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.06.2019 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2019 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2022 року. [PERSON] вказує, в 2025 році сімейне життя поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з лютого 2025 року. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю в цілому. На даний час сумісне проживання та ведення господарства припинено. Примирення між подружжям не можливе. Причиною розпаду сімї стала взаємна втрата почуття любові та поваги одне до одного внаслідок постійних сварок та скандалів. Зберегти сім`ю та поновити подружні відносини з відповідачем позивач не бажає. Позивачем, [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Котар С.В. разом з позовною заявою до суду заявлено клопотання про розподіл судових витрат. Згідно якого, просить покласти судові витрати за послуги з надання правової (правничої) допомоги адвоката в розмірі 4\~000, 00 грн. та інші судові витрати (сплачений судовий збір) по справі на відповідача. Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали від 19.06.2025 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: [ADDRESS] поштове відправлення № 0610263058154 повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання 22.07.2025 року відповідно», що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 29.06.2019 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 59, згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.2019 року [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Також, згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 04.05.2022 року [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . В Україні шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 51 Конституції України, статті 24, 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене та зважаючи на фактичне припинення подружнього життя сторін і ведення ними спільного господарства, небажання сторін примиритися та зберегти сім`ю, тому за таких встановлених обставин суд дійшов до висновку, що рішення сторін про розірвання шлюбу є виваженим, свідомим, причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. При цьому суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Як вбачається з позовної заяви, відповідач не скористався своїм правом і не направив до суду відзиву на позов, або будь яких інших клопотань, що свідчить про визнання ним позовних вимог. Нормою ч. 4ст. 206 ЦПК Українипередбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції`у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки для цього є законні підстави, визнання позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а навпаки є свідченням досягнення сторін згоди із усіх питань порушених в позові. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст.141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1211,20 грн. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. суд виходить з такого. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору № 011 про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 25.04.2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 07 від 28.04.2025 та копію квитанції на суму 4\~000, 00 грн. від 28.04.2025 року. Тому суд, на підставі поданих позивачем доказів та враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на правову допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 4000 грн. відповідачем. Відповідно до статей 160, 161, 180-183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved