Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 103050225 у розмірі 24240 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500 грн. сума заборгованості за відсотками, 1740 грн. заборгованість за комісією; та заборгованість за кредитним договором № 13469-03/2024 у розмірі 14000 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10500 грн. сума заборгованості по відсоткам, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. На обґрунтування позову зазначено, що 24.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103050225. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором, укладеним нею з ТОВ «Мілоан». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 24240 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500 грн. сума заборгованості за відсотками, 1740 грн. заборгованість за комісією. Окрім того, 09.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13469-03/2024. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого від ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором, укладеним нею з ТОВ «Аванс Кредит». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 14000 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10500 грн. сума заборгованості за відсотками. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договорами, заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладання мелектронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіхі стотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Судом встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103050225. За даним договором позикодавець передав позичальникові грошові кошти у розмірі 6000 грн. (п.1.2 договору) строком на 15 днів з 24.12.2021 (п.1.3 договору) до 08.01.2022 зі сплатою комісій за надання кредиту та процентів за користування кредитом (п.1.4 договору). Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1740 грн., яка нараховується за ставкою 29,00 % від суми кредиту одноразово. Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 2700 грн., які нараховують ся за ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6. договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В силу п. 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів таке продовження здійснюється на кількість дні, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (прологнацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п.1.6 договору. Згідно з платіжним дорученням № 37062264 від 24.12.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картку № [NUMBER] 6000 грн. згідно договору № 103050225, виконавши свої зобов`язання за договором. Відповідач свої зобов`язання виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідач заперечень щодо отримання коштів не надав, наявності та розміру заборгованості не спростував. 16.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу № 16072024, за умовами якого ТОВ «Мілоан», як клієнт, відступило позивачу, як фактору, належні йому права вимоги, строк виконання яких настав або виникне у майбутньому, та фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2 цього договору перехід від клієнта до фактора права вимоги відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 до договору. Підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 позивачеві передано право грошової вимоги до відповідача [PERSON] про повернення заборгованості за кредитним договором № 103050225 у загальній сумі 24240 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500 грн. сума заборгованості за відсотками та 1740 грн. сума заборгованості за комісією. Акт прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу підписаний сторонами 16.07.2024. Окрім того, 09.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON] ) було укладено договір про надання фінансового кредиту № 13469-03/2024. За даним договором позикодавець передав позичальникові грошові кошти у розмірі 3500 грн. (п.1.1 договору) строком на 120 днів з датою погашення кредиту 06.07.2024 (п.1.2 договору) з процентною ставкою 2,50 % в день (п.1.4.1 договору). Відповідно до п.1.6 договору кредит надавався в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4323-34хх-хххх-1763 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідач заперечень щодо отримання коштів не надав, наявності та розміру заборгованості не спростував. 20.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу № 20082024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит», як клієнт, відступило позивачу, як фактору, належні йому права вимоги, строк виконання яких настав або виникне у майбутньому, та фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2 цього договору перехід від клієнта до фактора права вимоги відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 до договору. Підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 позивачеві передано право грошової вимоги до відповідача [PERSON] про повернення заборгованості за кредитним договором № 13469-03/2024 у загальній сумі 14000 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10500 грн. сума заборгованості за відсотками. Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу підписаний сторонами 20.08.2024. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Правомірність набуття права вимоги відповідачем не спростована. Правомірність набуття позивачем прав вимоги за договорами відповідачем не оспорювалася. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останнього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за кредитними договорами. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~слід також\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~сплачений ним\~судовий збір\~при подачі\~позову до\~суду у\~розмірі 3028\~грн.\~

Outcome: approved