Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд: зняти арешт з нерухомого майна частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531171 від 15.04.2009 року; зняти арешт з нерухомого майна частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531678 від 14.08.2009 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, нерухоме майно частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За життя померлий заповіту не складав, вона є спадкоємцем першої черги і тому звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак під час оформлення спадщини вона дізналась, що на частину квартири накладений арешт. Постановою Комінтернівського ВДВС серії АА № 531172 від 15.04.2009 було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме частину квартири, яка належала [PERSON] . Вказаний арешт на сьогодні не знятий та не скасований, хоча жодних підстав для його наявності наразі не має. Арешт був накладений в межах виконання виконавчого листа № 1-218/08 виданого 30.06.2008 Харківським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Євросеть ВСК» суми боргу у розмірі 1647,80 грн. На даний час, виконавчі провадження щодо [PERSON] у виконавчій службі не перебувають. Також їй стало відомо про постанову старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Косіцької Л.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531678 від 14.08.2009 р. В межах якого виконавчого провадження був накладений вказаний арешт, їй не відомо. Чинність на даний час вказаних арештів порушує спадкове право позивача, виключає його реалізацію та оформлення спадщини - права власності на спадкоємця, в зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувані докази. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На виконання ухвали суду надав витребувані інформацію. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горбатюк Вікторія Сергіївна, в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа [PERSON] , не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.\~30\~ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391\~ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.02.2000 № 3-00-204806 року виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . У відповідь на запит позивача КП «ХМ БТІ» надано копію постанови Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2009, серія АК № 964983, знято з оригіналу: серія АА № 531171, відповідно до якої накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме: частину квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності з метою забезпечення виконання рішення в межах забезпечення виконання рішення в межах суми боргу та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 31.03.2005 № 20/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Підставою для відмови стала наявність арешту нерухомого майна. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається наявність заборони на відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Серія та номер документа АА № 531678. На виконання ухвали суду, Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) та відповідно до викладених даних встановлено, що на примусовому виконанні у Комінтернівському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебували виконавчі провадження № 9715813 з примусового виконання судового наказу № 2н-509 від 1907.2007 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват банк» суми боргу у розмірі 4324,05 грн. Зазначене провадження завершене 27.06.2012 на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). № 1528412 з примусового виконання ухвали № 2-4236 від 25.09.2009 року про накладення арешту на все майно, що належить відповідачу [PERSON] в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12723,17 грн.: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS] ; грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача; № [NUMBER] з примусового виконання ухвали № 2-4236 від 25.09.2009 року про накладення арешту на все майно, що належить відповідачу [PERSON] в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12723,17 грн.: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; інше нерухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS] . Зазначені провадження закінчені 14.08.2009 та 30.07.2009 відповідно, арешти накладено. У зв`язку з тим, що строк зберігання, переданих до архіву виконавчих проваджень на даний час сплинув, надати більш детальну інформацію за виконавчим провадженням не вбачається можливим. Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до\~статті 1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~кожна фізична\~або юридична\~особа має\~право мирно\~володіти своїм\~майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений своєї\~власності інакше\~як в\~інтересах суспільства\~і на\~умовах,\~передбачених законом\~і загальними\~принципами міжнародного\~права Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги отримати спадщину та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved