Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - банк, АТ «А-Банк») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року у розмірі 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правила надання банківських послуг. 29 липня 2021 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір за № АВН0СТ155101627542763926, відповідачу видано кредит у сумі 50 000 грн, строком на 41 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 75% щорічно. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 19 березня 2025 року виникла заборгованість на загальну суму розмірі 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального провадження із викликом сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник банку не з`явився. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 03 серпня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку за допомогою простого електронного підпису. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами. 29 липня 2021 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка». Вказаний паспорт підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою накладення простого електронного підпису за номером телефону [NUMBER] . Відповідно до умов п. п. 3, 4, 5 Паспорту споживчого кредиту, тип кредиту - беззалоговий; сума/ліміт кредитування - до 50 000 грн; строк кредитування - з 29 липня 2021 року по 28 липня 2024 року; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом (п. 3.) Процентна ставка, відсотків річних - 75%; базова тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 78 039,62 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 128 039,62 грн та реальна річна процентна ставка - 109,03% (п. 4.) Як вбачається із заяви про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року, сума кредиту 50 000 грн, строк кредиту 36 місяці, процентна ставка (фіксована) - 75%, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту [NUMBER]. Вказана заява підписана відповідачем за допомогою накладення електронного підпису за номером телефону [NUMBER] . Відповідно до меморіального ордеру виданого АТ «А-Банк» від 29 липня 2021 року встановлено, що АТ «А-Банк» видав кошти в сумі 50 000 грн згідно кредитного договору № АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року. З виписки по кредиту АТ «А-Банк» щодо відповідача [PERSON] від 19 березня 2025 року за період з 29 липня 2021 року по 18 березня 2025 року вбачається, що відповідач користувалася встановленим банком кредитним лімітом, знімала кредитні кошти з кредитної картки та здійснювала часткове погашення заборгованості. З розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року станом на 19 березня 2025 року становить 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов банку слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем [PERSON] підписано простим електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», яким передбачено істотні умови наданого кредиту. В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. В силу вимог п. 4 ст. 3 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, затвердженого Постанова Правління Національного банку України14.08.2017 № 78 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.02.2019 № 42) (далі - Положення), простий електронний підпис (далі - простий ЕП) - будь-який вид ЕП, крім кваліфікованого ЕП, удосконаленого ЕП, ЕП Національного банку. Згідно з вимогами п. 4 ст. 13 вказаного Положення, під час створення, оброблення та зберігання електронних документів застосовується простий ЕП. Відповідно до вимог ст. ст. 29, 30, 31 Положення, клієнт установи має право використовувати простий ЕП у разі дотримання таких вимог: 1) електронна взаємодія здійснюється виключно з установою та з використанням технології, визначеної установою; 2) використання простого ЕП здійснюється на підставі договору відповідно до вимог пункту 14 розділу II цього Положення. Простий ЕП має забезпечувати однозначну ідентифікацію особи підписувача. Доведення цілісності електронних документів із створеним простим ЕП може забезпечуватися засобами інформаційної системи, у якій здійснюється створення, оброблення, зберігання електронних документів. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та заяви про надання послуг «Швидка готівка» простим електронним підписом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи встановлено, що 29 липня 2021 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 50 000 грн та відповідач погодився з його розміром, продовжуючи користуватись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом перерахування коштів на її банківський рахунок у розмірі 50 000 грн. Відповідач [PERSON] отримала картку, користувалася наданими їй позивачем кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитом. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею, позивачем надано анкету-заяву підписану відповідачем, паспорт споживчого кредитування, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованості. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконала умов кредитного договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 19 березня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року становить 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками, підлягає поверненню відповідачем банку. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ «Акцент Банк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь АТ «Акцент Банк» заборгованості за кредитним договором АВН0СТ155101627542763926 від 29 липня 2021 року, станом на 19 березня 2025 року в розмірі 109 503,14 грн, в тому числі: 47 315,79 грн - заборгованість за тілом кредиту та 62 187,35 грн - заборгованість за відсотками, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved