Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вона має спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає разом із нею. Відповідач не має об`єктивної можливості та бажання створити для доньки нормальні умови для проживання, а в неї такі умови наявні. Виходячи якнайкращого забезпечення інтересів дитини та враховуючи тривалість проживання доньки разом із матір`ю та в соціумі в цілому, добросовісне виконання матір`ю батьківських обов`язків, створення для доньки необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дочки та розвиток, вважає, що визначення місця проживання доньки слід визначити саме з нею. Ухвалою судді від 29 травня 2025 року на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2025 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні з викликом учасників судового процесу. Ухвалою від 30 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Пояснила, що з відповідачем спілкувалась востаннє три роки тому, коли він був у Польщі та збирався повертпатись у Макіївку, з того часу будь-які відомості про відповідача їй не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено актовий запис №18. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 01 липня 2022 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області, яке набрало законної сили 02 серпня 2022 року, шлюб між сторонами було розрізано. Після фактичного припинення між батьками подружніх відносин дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом із донькою є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття їх на облік. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №4 «Сонечко». За місцем мешкання дитини наявні іграшки, розвиваючі ігри, місце для занять, розвитку та відпочинку, що підтверджується актом обстеження умов проживання . Як зазначає позивач, відповідач не має об`єктивної можливості та бажання займатися щоденним вихованням доньки та створити для неї належні умови проживання. Орган опіки та піклування надав суду висновок згідно якого вважає доцільним визначення місця проживання дитини з матір`ю, як таке що відповідає інтересам дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно із ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, малолітня дитина проживає разом із матір`ю, яка створила всі необхідні умови для проживання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання. В судовому засіданні малолітня [PERSON] повідомила, що не спілкувалась з батьком багато років, але хотіла б. Батько не приїзжає до неї, не телефонує, на дні нарродження не вітає і не пам`ятає вже востаннє коли його бачила. Мати завжди з нею та опікується нею. З огляду на наведені обставини, зокрема, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, проживання малолітньої дитини на даний час із матір`ю, яка піклується про навчання та виховання доньки, виявляє до неї увагу та турботу, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення умов, необхідних для повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку малолітньої [PERSON] , слід визначити її місце проживання із матір`ю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved