Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимог позивача, заперечень, позиції відповідачів. До Калинівського районного суду Вінницької області 02.07.2025 надійшла позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини від заробітку (доходу), що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно із виконавчим листом, виданим Калинівським районним судом 07.11.2013 (справа №132/3464/13-ц), на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , згідно із наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 31.03.2025 (справа 132/944/25). Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно із виконавчим листом, виданим Калинівським районним судом 07.11.2013 (справа №132/3464/13-ц) з позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 31.03.2025 (справа 132/944/25) з позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення Калинівського районного суду від 12.05.2025 у справі №132/943/25 з позивача стягуються аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітної плати щомісячно. На теперішній час з позивача утримуються аліменти в розмірі 67% від його доходу на утримання дітей. Позивач має заборгованість зі сплати аліментів. Після стягнення з позивача всіх призначених судом аліментів в нього залишається маленька сума. Відповідач [PERSON] 28.07.2025 подала до суду відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до неї, мотивуючи свої заперечення, серед іншого, такими обставинами. Позивач не надав суду доказів про зміну його сімейного стану, з дружиною [PERSON] продовжують проживати, шлюб між ними не розірвано. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] матеріальний стан позивача покращився. У справі щодо стягнення з нього аліментів на користь дружини [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, звернувшись до суду з відповідною заявою. В судових засіданнях у справі [PERSON] також зазначила, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] живуть в одному будинку, фактично в шлюбі. Спільний з позивачем син [PERSON] [PERSON] є дитиною з інвалідністю, про що вона має підтвердні документи. Також [PERSON] повідомила, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на її користь вона народила іще трьох малолітніх дітей від свого теперішнього чоловіка, що вказує на те, що її матеріальний стан з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з [PERSON] теж змінився, фактично погіршився. Відповідач [PERSON] 07.08.2025 подала до суду заяву, згідно із якою позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечувала щодо їх задоволення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідач [PERSON] 28.07.2025 подала до суду відзив на позов, у якому проти задоволення позову в частині заявлених до неї позовних вимог заперечила, просила відмовити в позові [PERSON] в цій частині. Відповідач [PERSON] 07.08.2025 подала до суду заяву, згідно із якою позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечувала щодо їх задоволення. Правом подати відповідь на відзив відповідача [PERSON] позивач не скористався. Представник позивача адвокат Шимотюк О.В. в судовому засіданні 07.08.2025 разом з документами на підтвердження її повноважень подала додаткові докази у справі щодо призову позивача [PERSON] на військову службу, безпосередньої участі позивача у заходах щодо оборони України, отримання поранення. На запитання головуючого судді у справі щодо причин пропуску встановленого законом строку для подання цих доказів представник позивача вказала те, що помилково вважала, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження і що на 07.08.2025 призначено підготовче засідання у справі. При цьому, клопотання про поновлення встановленого законом строку для подання доказів представник позивача не заявила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.08.2025 подала суду копії документів про наявність у їх спільного з позивачем сина [PERSON] статусу дитини з інвалідністю. В судовому засіданні 04.09.2025 надала копії свідоцтв про народження її трьох дітей: [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2024 року народження, та [PERSON] , 2024 року народження. В обґрунтування причин не подання цих доказів разом з відзивом у справі повідомила, що раніше не вважала, що ці докази мають значення для правильного вирішення справи. Інших клопотань в порядку\~ст. 222 ЦПК України\~учасниками справи суду не подано. Від учасників справи заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило, клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. До суду 03.07.2025 та 07.07.2025 надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2025 відкрито провадження за позовом за позовом\~[PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13:00 год. 07.08.2025. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи: відповідачам - для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; сторонам - для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: відповідачам - не пізніше 15 днів з дня отримання цієї ухвали; позивачу - не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву на позов; позивачу - для подання відповіді на відзив - не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву на позов; відповідачам - для подання заперечень на відповідь на відзив - не пізніше 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Цю ухвалу надіслано сторонам для відома. Відповідач [PERSON] 28.07.2025 подала до суду відзив на позов. Відповідач [PERSON] 07.08.2025 подала до суду заяву, згідно із якою позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечувала щодо їх задоволення. Правом подати відповідь на відзив відповідача [PERSON] позивач не скористався. У судове засідання 07.08.2025 з`явилися представник позивача адвокат Шимотюк О.В. та відповідач [PERSON] , інші учасники, яких належним чином повідомлено про дату і час судового розгляду до суду не прибули. В цьому судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті, зокрема, заслухано вступне слово учасників справи, досліджено письмові докази у справі. У судовому засіданні оголошено перерву до 16:00 год. 18.08.2025. У судове засідання 18.08.2025 з`явилися представник позивача адвокат Шимотюк О.В. та відповідач [PERSON] , інші учасники, яких належним чином повідомлено про дату і час судового розгляду до суду не прибули. У судовому засіданні 18.08.2025 продовжено розгляд справи по суті, досліджено додатково надані відповідачкою [PERSON] письмові докази, з урахуванням думки представника позивача адвоката Шимотюк О.В., яка не заперечувала щодо оголошення перерви, у справі оголошено перерву за клопотанням відповідача для надання їй можливості надати підтвердні документи щодо наявності у неї малолітніх дітей. Судове засідання у справі призначено на 13:00 год. 04.09.2025. До суду 03.09.2025 надійшла заява представника позивача адвоката Шимотюк О.В. з проханням розглянути справу без її та позивача участі. У судове засідання 04.09.2025 з`явилися позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , інші учасники, яких належним чином повідомлено про дату і час судового розгляду, до суду не прибули. В цьому судовому засіданні позивач [PERSON] подав копії довідок про відрахування аліментів з його доходів у військовій частині [NUMBER] на виконання відповідних судових рішень. Відповідач [PERSON] подала копії свідоцтв про народження її трьох малолітніх дітей. В цьому судовому засіданні заслухано додаткові пояснення учасників справи, які з`явилися, досліджено додатково надані ними документи, після закінчення з`ясування обставин справи, відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, постановлено, що судове рішення буде проголошене о 09:30 год. 09.09.2025. Судом, враховуючи складність справи, а також значний обсяг описової і мотивувальної частин рішення суду, виготовлення яких вимагає тривалого часу, відповідно до положень ч. 6 ст. 259, ч.ч. 1, 6 ст. 268 ЦПК України, 09.09.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, постановлено, що повний текст рішення суду буде складено не пізніше 15.09.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 09.10.2013 у справі №132/3464/13-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , серед іншого, ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2013, до досягнення дитиною повноліття. Це рішення набуло законної сили 19.10.2013, на його виконання 19.10.2013 видано виконавчий лист (а.с. 7). На виконання вказаного виконавчого листа постановою від 20.11.2013 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №40864438 (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 05.01.2024 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.01.2024 Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.04.2025 Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 11). Згідно із наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 31.03.2025 (справа 132/944/25) ухвалено стягувати з 26.03.2025 з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (а.с. 12). Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12.05.2025 у справі №132/943/25 (провадження № 2/132/560/25) позов [PERSON] до [PERSON] про на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку\~задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.03.2025 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто, до [INFO] . Вказане судове рішення 11.06.2025 набрало законної сили. Згідно із цим судовим рішенням судом, серед іншого, встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, працевлаштований, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, а відтак спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років. При цьому відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. (а.с. 13-14). З довідки №50/28/11/5-107м/с від 17.04.2025 т.в.о. командира військової частини [NUMBER] та долучених до неї документів вбачається, що [PERSON] 13.04.2025 в результаті ведення бойових дій одержав поранення у виді вибухової травми, вогнепальних осколкових поранень різних частин тіла (а.с. 49-50). Згідно із медичним висновком №54 від 30.05.2022 лікарсько-консультативної комісії КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Самгородоцької сільської ради [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю. Діагноз: м`язова дистрофія Дюшена, прогресуюча форма, помірне порушення ходи, плоскостопість обох стоп. Висновок дійсний до 31.07.2030 (а.с. 57, 58 на звороті). З форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №85 від 10.02.2022 ЛКК КНП «Вінницької обласної лікарні» [PERSON] , серед іншого, потребує проходження реабілітації в реабілітаційних центрах 1 раз на рік, курси лікувального масажу 1-2 рази на рік та лікувальної фізкультури (а.с. 59-61). Відповідач [PERSON] крім сина [PERSON] має також трьох інших малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 29.10.2024 Калинівським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.10.2024 Самгородоцькою сільською радою Вінницької області; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.10.2024 Самгородоцькою сільською радою Вінницької області. З наданих позивачем [PERSON] в судовому засіданні довідок вбачається, що ним у військовій частині [NUMBER] протягом грудня 2024 року липня 2025 року отримано дохід на загальну суму 849197, 44 грн., з якого сплачено аліменти на загальну суму 395530 грн. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При цьому ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною. За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно\~з положеннями статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] у позовній заяві свої позовні вимоги про необхідність зменшення розміру аліментів обґрунтовував наявністю у нього інших дітей. Згідно із положеннями ч. 4 ст. 263 ЦПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20 виснував, що батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20. У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 зазначено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, з наданих позивачем [PERSON] в судовому засіданні 04.09.2025 довідок вбачається, що ним у військовій частині [NUMBER] протягом грудня 2024 року липня 2025 року отримано дохід на загальну суму 849197, 44 грн., з якого сплачено аліменти на загальну суму 395530 грн., що складає 46,57 % його заробітку, а не 67%, як вказано у позовній заяві. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судове рішення, з огляду на положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини. При цьому, згідно із ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач [PERSON] обґрунтовуючи свої заперечення, серед іншого, стверджувала, що насправді це у неї погіршився матеріальний стан, спільна з позивачем дитина [PERSON] набула статусу дитини з інвалідністю, потребує додаткових догляду та витрат у зв`язку з цим. Крім того, з того часу відповідачка народила іще трьох дітей. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України суд позбавлений можливості прийняти до розгляду докази, подані 07.08.2025 в судовому засіданні представником позивача адвокатом Шимотюк О.В. щодо отримання позивачем [PERSON] поранення з огляду на те, що представником позивача пропущено встановлений законом строк для подання цих доказів. А наведені представником позивача причини несвоєчасного подання цих доказів не можуть бути визнані такими, що не залежали від неї. Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням відповідача [PERSON] , наведеним у відзиві на позов, та усних поясненнях в судових засіданнях про те, що з часу ухвалення рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09.10.2013 у справі №132/3464/13-ц майновий стан позивача не погіршився. Надані позивачем докази вказують на те, що його доходи з того часу тільки зросли. Таким чином, оскільки позивач не довів погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, що може бути визначено у ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягає. Поряд з наведеним, згідно із ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру\~аліментів. Відповідач [PERSON] пред`явлені до неї позовні вимоги визнала, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] . В іншій частині позов задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~ VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то половина сплаченого позивачем судового збору в сумі 1211,2 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь в сумі 605,6 грн. В іншій частині сплачена сума судового збору покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved