Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 42139 гривень 67 копійок, в тому числі: 34071 гривня 30 копійок заборгованість за тілом кредиту, 8068 гривень 37 копійок заборгованість за простроченими відсотками, мотивуючи тим, що 24 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг й позичальнику було відкрито кредитний рахунок, видано для користування кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 09/16, тип Універсальна, та встановлено початковий кредитний ліміт, який в послідуючому було збільшено до 3500 гривень. Після спливу строку дії першої картки, відповідач додатково шість разів отримувала кредитні картки, остання картка № [NUMBER] , строк дії 02/29, тип Універсальна GOLD, вчиняла дії щодо активації кредитних карток та отримувала кредитні кошти за власною ініціативою. Крім того, 13 листопада 2020 року відповідач власноручно підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Відповідач. Позивач зобов`язання за зазначеним вище договором виконав в повному обсязі, натомість позичальник обов`язок щодо погашення кредиту та процентів\~ шляхом внесення грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у вищезазначеній сумі. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 28 липня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи й за його відсутності, відповідач відзив на позовну заяву не подала, про причину неявки не повідомила. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 24 січня 2011 року відповідач звернулась до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг, про що свідчать копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». З копії статуту акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», погодженого Національним Банком України 06 вересня 2019 року вбачається, що згідно рішення єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов клієнт (відповідач по справі) зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта (пункт 2.1.1.12.1 Умов). 13 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку підписала власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 23 червня 2025 року становить 42139 гривень 67 копійок, в тому числі: 34071 гривня 30 копійок заборгованість за тілом кредиту, 8068 гривень 37 копійок заборгованість за простроченими відсотками Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками. З виписки за договором, складеної 25 червня 2025 року, вбачається, що відповідачем постійно здійснювалось зняття готівки з кредитної кратки, тобто остання користувалась кредитними коштами, а позивачем постійно здійснювалось списання з карткового рахунку грошових коштів на погашення платежів за використання кредитного ліміту. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач порушила договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за тілом кредиту, й позивач має право на повернення йому коштів, визначених договором, а тому суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту слід задовольнити. Водночас, приймаючи до уваги те, що надані позивачем суду письмові докази не підтверджують обов`язку відповідача сплачувати заборгованість за таким видом заборгованості як заборгованість за простроченими відсотками, у цих письмових доказах не обумовлено їх конкретний розмір та порядок нарахування щодо відповідача, суд дійшов переконання про безпідставність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Отже, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити частково. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,85%) в сумі 1958 гривень 51 копійка.

Outcome: partial