Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

11 червня 2025 року до Київського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON] , [PERSON] , через представника - адвоката Куревіна Олексія Юрійовича, зацікавлена особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, про внесення змін до актового запису, а саме просили ухвалити рішення яким встановити факт, родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; встановити факт, родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «відомості про дитину, виправити призвіще з « [PERSON] » на « [PERSON] », місце народження з «Україна, Одеська область, місто Одеса», на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 для розгляду заяви визначено головуючого суддю Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2025 заяву залишено без руху для усунення недоліків. 14 липня 2025 представник заявників надав заяву про уточнення вимог та просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт родинних відносин: - встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , дата народження [INFO] , померлого [INFO] ; - встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; - встановити факт неправильності запису в актовому записі шляхом внесення змін до актового запису про народження [PERSON] № 13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «відомості про дитину» виправити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », виправити місце народження з «Україна, Одеська область, місто Одеса» на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури». Заява мотивована тим, що заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Київського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану у місті Одесі із заявою з приводу внесення виправлень до актового запису та отримання повторного свідоцтва про смерть батька та діда, з метою в подальшому отримати громадянство іншої держави. Однак, згідно з висновком Київського відділу ДРАЦС у м. Одесі від 02.04.2025 заявнику [PERSON] повідомлено, що внести зміни до актового запису про народження батька №13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графу «відомості про дитину» виправити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », виправити місце народження з «Україна», Одеська область, місто Одеса на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури» є неможливим. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] дата народження [INFO] , померлого [INFO] , встановити факт, родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Встановлення даного факту заявникам потрібно для отримання дублікату свідоцтва про смерть батька та діда, з метою в подальшому отримати громадянство іншої держави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином. Представник заявників - адвокат Куревін О.Ю. у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та участі заявників, вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів Цивільного стану у місті Одесі в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини невяки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом установлено, що [INFO] у віці 61 рік помер [PERSON] , про що 27.09.1991 року складено відповідний актовий запис №7874 Відділом ЗАГСа Жовтневого РВК м. Одеси, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заявники - син та онук - померлого звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану у місті Одесі із заявою про повторну видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , батька та діда завників та внесення виправлень до актового запису про народження [PERSON] №13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «відомості про дитину, виправити призвіще з « [PERSON] » на « [PERSON] », місце народження з «Україна, Одеська область, місто Одеса», на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури». Однак, згідно з висновком Київського відділу ДРАЦС у м. Одесі від 02.04.2025 заявнику [PERSON] повідомлено, що внести зміни до актового запису про народження батька №13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графу «відомості про дитину» виправити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », виправити місце народження з «Україна», Одеська область, місто Одеса на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури» є неможливим. В актовому записі про народження батька заявника [PERSON] № 13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «відомості дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса». Аналогічні відомості містяться у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050328081 від 28.03.2025 року. Відповідно до копії другого примірника щодо актового запису про народження батька заявника № 13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка надійшла з відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса», в графі «документ, що підтверджує факт народження дитини» зазначено «висновок райвиконкому від [INFO] », в графі «прізвище, ім`я, адреса заявника» зазначено « [PERSON] та проставлений підпис заявника». В актовому записі про народження батька заявника № 13 від 07.05.1965 року, складеним Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження батька заявника за № 00050328081 від 28.03.2025 року, в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса», в графі «документ, що підтверджує факт народження дитини» зазначено «висновок райвиконкому від [INFO] », в графі «прізвище, ім`я, адреса заявника» зазначено « [PERSON] та проставлений підпис заявника». Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника [NUMBER] від 07.05.1965 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису про народження, у графі «відомості про дитину» зазначено « [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабура», що суперечить даним зазначеним у актовому записі про народження. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб батька заявника № 1016 від 11.10.1952 року, складеним Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за № 00050328451 від 28.03.2025 року, в графі «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село «Гандрабури». У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявника. № 657 від 28.04.1959 року, складеного Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за № 00050328263 від 28.03.2025 року, в графі «відомості про батька» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] ». Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть батька заявника № 7874 від 27.09.1991 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за № 00050328536 від 28.03.2025 року, в графі «відомості про померлу особу» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабура». Оскільки актовий запис про народження батька заявника це первинний документ на підставі якого складаються всі подальші документи, який є безспірним доказом факту державної реєстрації народження дитини, та у зв`язку з тим, що існують розбіжності у написанні прізвища, місця народження батька заявника, а саме: -у першому примірнику актового запису про народження батька заявника, прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса», -у другому примірнику актового запису про народження батька заявника, в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса», -у свідоцтві про народження батька заявника, в графі «відомості про дитину» зазначено « [PERSON] , [INFO] , місце народження «с. Гандабура, Ананьевский район, Одесская область», -в актовому записі про шлюб батька заявника, в графі «відомості про нареченого» прізвище до та після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури», -в актовому записі про смерть батька заявника, в графі «відомості про померлу особу» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначено « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село «Гандрабура». У звязку з наведеними розбіжностями заявнику відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, відмовлено Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про народження батька [PERSON] . Разом з цим зазначено, що внести зміни до актового запису про народження батька заявника № 13 від 07.05.1965 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графу «відомості про дитину» виправити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », виправити місце народження з «Україна, Одеська область, місто Одеса» на «Україна, Одеська область, Ананьївський район, село Гандрабури» - неможливо. Встановлення даного факту заявникам потрібно для отримання дублікату свідоцтва про смерть батька та діда, з метою в подальшому отримати громадянство іншої держави. У зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме: факт того, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . У зв`язку із різним перекладом з російської на українську мову у документах, у написанні прізвища, виникли розбіжності у написанні прізвища заявників - [PERSON] , [PERSON] - та їх батька і діда відповідно - [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а сааме: факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] , а [PERSON] - онуком [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На підтвердження факту того, що заявники є сином та онуком [PERSON] , заявники посилаються на наступні документи: - копію паспорту громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] , - копію паспорту громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] , - копію свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , - копію свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , - копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , - копію повторного свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , - копію свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , - копію свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , - копію витягу з реєстру територіальної громади №2024/012141177 від 08.10.2024, - копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію № 00046116534, - архівну довідку Державного архіву Одеської області від 24.04.2025 №3258/06-21, з якої вбачається: що у документах, зокрема виконавчих комітетів Одеської губернської та Одеської Окружної рад робітничих, селянських та червоноармійських депутатів за 1920-ті роки та виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів за 1948 рік, село «Гандрабури» Ананьївського району Одеської області значиться як село за назвою «Гандрабура», - копію висновку Київського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану у місті Одесі від 02.04.2025 про відмову [PERSON] у внесенні змін до актового запису про народження батька №13 від 07.05.1965. Вказані матеріали справи узгоджуються між собою та достеменно підтверджують обставину перебування заявників та померлого у родинних відносинах як сина та батька, онуки та діда. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин, за встановленням якого звертаються заявники, має юридичне значення, оскільки неможливість встановити родинний зв`язок між сином та батьком, онуком та дідом, перешкоджає їм реалізувати своє право на отримання дублікату свідоцтва про смерть для подальшого оформлення відповідних документів у іншій державі, а тому суд вважає що заявники не мають можливості встановити факт родинних відносин в іншому порядку, ніж судовому. Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. За тимчасової відсутності доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян заява про державну реєстрацію акту цивільного стану подається, а актовий запис цивільного стану складається в паперовій формі без використання програмних засобів ведення цього реєстру з подальшим обов`язковим внесенням відомостей цього актованого запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей актового запису цивільного стану провадиться у порядку, передбаченому пунктом 4.5 розділу IV Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382, за винятком внесення до Реєстру позначки «Архівний». У графі «Для відміток» паперового носія такого актового запису додатково зазначаються причини, які призвели до державної реєстрації акту цивільного стану без використання Реєстру, та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) з подальшим обов`язковим внесенням його до відповідних даних Реєстру. Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх ноновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженіНаказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5. Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п.п.2.13.1, п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За положенням п.2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.п.2.16.7). Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17. Аналізуючи чинне законодавство щодо підстав про внесення змін до актового запису про народження, в частині виправлення імені матері, очевидним є те, що така вимога є похідною від вимоги про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та вирішується судом одночасно. Верховний Суд у своїйпостанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану»( зазначає відповідно до абз. 2 п. З якого роз`яснено, що згідно зЗаконом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану»і Правил, затверджених Міністерством юстиції України, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до пункту 7 вказаної Постанови питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Згідно з п. 1.14 Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно допостанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 7 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану»питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Таким чином, усі вищезазначені обставини свідчать про те, що під час проведення відповідних актових записів, які стосуються померлої особи, були допущені очевидні помилки, які призвели до виникнення суттєвих розбіжностей. Частина 1статті 267 ЦПК України наголошуєна те,щосуд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved