Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 03 липня 1995 року Авдіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №148. Посилається на те, що 03.07.1995 сторони уклали шлюб. Сімейне життя у них не склалося в зв`язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та мають різні бюджети. Примирення між ними неможливе. Шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 28 серпня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 29 серпня 2025 року [PERSON] направила на адресу канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.07.1995 сторони зареєстрували шлюб у Авдіївському міському відділ реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №148, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, визнання позову зі сторони відповідача, та наданих суду доказів які свідчать про відсутність ймовірності порушень прав інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судовий збір у розмірі 1211 грн.20 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України. Одночасно із цим, вимога про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача в позовній заяві не заявлена. Формування змісту та обсягу заявлених позовних вимог є диспозитивним правом позивача. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 13 ЦПК України яка закріплює, що суд розглядає справу в межах вимог заявлених особою, і вирішує залишити судові витрати за позивачем, відповідно до його вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved