Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до [PERSON] , Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" про стягнення частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до позовних вимог з урахуванням заяви про більшення/зменшення позовних вимог просив суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 67 066, 49 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.; стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" невиплачене стахове відшкодування у розмірі 51 570, 98 грн., пеню - 2 847,00 грн., інфляційні втрати - 670, 42 грн, 3% річних - 275,52 грн. та судові витрати. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. У січні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] 04.09.2024 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві по Набережному шосе, біля ринку Рибалка, керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. [NUMBER] , всупереч п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо -транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 16.10.2024 року у справі №757/41986/24-п встановлено вину [PERSON] у настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС". Після ДТП 05.09.2024 року позивач звернувся до АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" і повідомив про страховий випадок. 23.09.2024 року представником відповідача [PERSON] , було проведено огляд КТЗ SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER] , у присутності позивача, про що було складено акт огляду. 14.10.2024 року відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" було сплачено позивачу в якості відшкодування збитків грошові кошти в розмірі 40 319,68 грн. страхового відшкодування. 15.10.2024 року позивачу для ознайомлення відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" була надана ремонтна калькуляція № 55-D/15/95 від 04.09.2024 року, згідно з якою вартість ремонту КТЗ SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням фізичного зносу (0, 657) склала 43 519, 68 грн. З метою встановлення дійсного розміру нанесеної позивачу шкоди внаслідок ДТП, позивач 16.10.2024 року уклав з ФОП [PERSON] . Договір №4515 на здійсненнян оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку (на дату ДТП). 19.10.2024 року позивач отримав від ФОП [PERSON] . Звіт про визначення вартості матеріального збитку за №4515. 21.10.2024 року позивач звернувся до відповідача АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" з претензією про проведення доплати вартості матеріального збитку та надав копію Звіту про оцінку про визначення матеріальног збитку за №4515 від 19.10.2024 року. 12.11.2024 року позивач отримав від відповідача АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" Лист №2184-05 від 11.11.2024 року про розгляд претензії б/н від 21.10.2024 року, згідно з яким позивачу відмовлено у задоволенні претензії (проведенні перерахунку) та запропоновано звернутись до суду. Позивач неодноразово звертався до відповідача [PERSON] з пропозицією про досудове врегулювання спору, на що відповідач1 відповів відмовою з посиланням на те, що його відповідальність застрахована, а, отже, кошти за відновлювальний ремонт має сплачувати страхова компанія. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, яка оцінена в розмірі 10 000 грн. Тому, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 79 638, 42 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн., з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" невиплачене стахове відшкодування у розмірі 44 514, 15 грн., пеню - 3 015, 18 грн., інфляційні втрати - 2 308, 72 грн., 3% річних - 343, 13 грн. та судові витрати. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. У січні 2025 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява надійшла в провадження судді Романишеної І.П. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачам строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідачі мають право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. 16.02.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , який сформовано в підсистемі "Електронний суд" 16.02.2025 року, в якому [PERSON] заперечив проти позовних вимог та зазначив, що враховуючи, що звіт про визначення вартості матеріального збитку №4515 здійснено 19.10.2024р., то у цей звіт увійшли пошкодження, які станом 04.09.2024р. були відсутні. А тому, відповідач вважав, що звіт про визначення вартості матеріального збитку від 19.10.2024р. №4515, не можна вважати належним доказом. Також, відповідач зазначив, що позивач просить стягнути суму відшкодування одночасно з нього та з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", що є подвійним стягненням та є неприпустимим. Щодо моральної шкоди відповідач зазначив, що позивачем жодним чином її не обґрунтовано. 21.02.2025 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається аналогічна позиція, викладена позивачем у позовній заяві. 25.02.2025 року через канцелярію суду від представника відповідача Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Також, позивачем було подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. 11.03.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник відповідача [PERSON] у задоволенні позовної заяви [PERSON] просив відмовити повністю, а також зазначив, що у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком. У складеному Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 4515 від 19.10.2024 оцінювачем [PERSON] , не зазначено, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за складання завідомо неправдивого висновку експерта та те, що висновок підготовлено для подання до суду. І тому, на думку відповідача, не варто приймати до уваги вказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку № 4515 від 19.10.2024, натомість, проти проведення експертизи не заперечував. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2025 року клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи було задоволено та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі було зупинено. 24.06.2025 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2025 року провадження у справі було поновлено. 26.06.2025 року на адресу суду надійшла заява про збільшення/зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд: - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 67 066,49 грн.; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.; - стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" невиплачене стахове відшкодування у розмірі 51 570, 98 грн., пеню - 2 847, 00 грн., інфляційні втрати - 670, 42 грн, 3% річних - 275, 52 грн. Позивач у заяві про збільшення/зменшення позовних вимог також просить стягнути з Відповідачів судові витрати, а саме: грошові кошти у розмірі 4 000, 00 грн, сплачені Позивачем ФОП [PERSON] за здійснення оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER] , та витрати проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 22 922, 00 грн. 14.07.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" надійшов відзив на заяву про збільшення/зменшення розміру позовних вимог. 14.07.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Бензенко Максима Андрійовича надійшли додаткові пояснення у справі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача2 проти позову заперечувала. Представник відповідача1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом. 04.09.2024 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві по Набережному шосе, біля ринку Рибалка, керуючи автомобілем Реналто, д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Судом перевірено за номером справи посилання позивача на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення та встановлено, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 16.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 757/41986/24-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, особою, винною у настанні страхового випадку є відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що власником транспортного засобу SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується відомостями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.06.2021 року. Як встановлено судом, на момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Renault, д.н.з. [NUMBER] , були застраховані відповідно до Полісу №EP-219379156 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн., франшиза 3200 грн. 05.09.2024 року позивач звернувся до АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" із Повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. 23.09.2024 року представником відповідача (найнятою особою) [PERSON] , було проведено огляд КТЗ SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER] , у присутності позивача, про що було складено акт огляду (дефекту відомість). 04.10.2024 року було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку №55-D/15/95 ФОП [PERSON] , який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності. Звіт про визначення вартості матеріального збитку був замовлений на підставі заявки відповідача АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС"№125697 від 01.10.2024 року. 10.10.2024 року відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" було складено Страховий акт № 125697/1, відповідно до якого сума страховного відшкодування склала 40 319, 68 грн. 14.10.2024 року відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 40 319, 68 грн. 15.10.2024 року позивачу для ознайомлення відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" була надано ремонтна калькуляція №55-D/15/95 від 04.09.2024 року, згідно з якою вартість ремонту КТЗ SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER] (з врахуванням фізичного зносу 0,657) склала 43 519, 68 грн. З метою встановлення дійсного розміру нанесеної позивачу шкоди внаслідок ДТП, позивач 16.10.2024 року уклав з ФОП [PERSON] . Договір №4515 на здійсненнян оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER] . 18.10.2024 року позивачем проведено оплату послуг оцінювача ФОП [PERSON] у розмірі 4 000 грн. згідно Платіжної інструкції OAIC05У6YG від 19.10.2024 року. Позивач отримав від ФОП [PERSON] . Звіт про визначення вартості матеріального збитку за №4515 на загальну суму 91 579,02 грн. 21.10.2024 року позивач звернувся до відповідача АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" з претензією (вх. №3214) про проведення доплати вартості матеріального збитку та надав копію Звіту про оцінку про визначення матеріальног збитку за №4515 від 19.10.2024 року. 12.11.2024 року позивач отримав від відповідача АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" Лист №2184-05 від 11.11.2024 року про розгляд претензії б/н від 21.10.2024 року, згідно з яким позивачу відмовлено у задоволенні претензії (проведенні перерахунку) та запропоновано звернутись до суду. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/18525-АВ від 13.06.2025 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.09.2024, станом на день ДТП 04.09.2024 складає: 79 509,43 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.09.2024, станом на день ДТП 04.09.2024 складає: 90 547, 33 грн. з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.09.2024, станом на 23.04.2025 складає: 95 090,66 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.09.2024, станом на 23.04.2025 складає: 107 152, 80 грн. з урахуванням ПІДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей станом на 04.09.2024 складає: 90 547, 33 грн. з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей станом на 23.04.2025 складає: 107 152, 80 грн. з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди 04.09.2024 складає: 145 801,91 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу «Subaru Forester», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 23.04.2025 складає: 162 157,15 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Відповідно до ч.2 ст. 1194 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. За змістом вказаної норми, шкода підлягає відшкодуванню за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі, а по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Проте, із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 3 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб (стаття 5 Закону). Згідно з статті 18 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Відповідно до ст. 27 Закону, страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. Згідно зі ст. 31 Закону Страховик (МТСБУ) зобов`язаний провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення страховика (МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду чи в більший строк за зверненням осіб, зазначених у цій частині, щодо належного їм майна. Зазначені особи звільняються від обов`язку зберігання пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортних засобів, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо з причин, що не залежать від них, їхніх дій чи бездіяльності, представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, у строк, передбачений цим абзацом. Огляд представником страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, оформляється актом огляду, що складається у двох примірниках та підписується представником страховика (МТСБУ) та потерпілою особою (її представником), один із яких надається потерпілій особі (її представнику). Акт огляду може оформлюватися у формі електронного документа відповідно до вимог законодавства. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом визначеного абзацом другим цієї частини строку, після повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, такий страховик (МТСБУ) відшкодовує потерпілій особі здійснені витрати на визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна. Визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Як зазначено вище у рішенні, позивач 05.09.2024 року повідомив АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" про дорожньо-транспортну пригоду, однак, лише 23.09.2024 року представником відповідача (найнятою особою) [PERSON] було проведено огляд КТЗ SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER] у присутності позивача, про що було складено акт огляду (дефекту відомість), що підтверджується матеріалами справи. Згідно пункту 4.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159), за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТ3 та згідно пункту 8.1. Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТ3, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТ3 внаслідок ДТП, відповідач АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" звернувся до спеціаліста (оцінювача) ФОП [PERSON] , який має кваліфікаційне свідоцтво про складення екзамену на відповідність знань кваліфікаційного мінімуму. Як зазначено вище у Звіті про визначення вартості матеріального збитку №55-D/15/95 від 04.10.2024 року вартість матеріального збитку склала 40 319, 68 грн. Позивач, після виплати страхового відшкодування (14.10.2024) та не погоджуючись з її розміром, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого КТ3 внаслідок ДТП, звернувся до ФОП [PERSON] - суб`єкта оціночної діяльності. Згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку за № 4515, складеного ФОП [PERSON] на замовлення позивача, вартість матеріального збитку склала 91 579, 02 грн. Представник відповідача [PERSON] у своїх поясненнях зазначив, що у складеному Звіті про визначення вартості матеріального збитку № 4515 від 19.10.2024 оцінювачем [PERSON] , не зазначено, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за складання завідомо неправдивого висновку експерта та те, що висновок підготовлено для подання до суду. І тому, на думку відповідача [PERSON] , не варто приймати до уваги вказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку № 4515 від 19.10.2024. Водночас, за клопотанням позивача з метою з`ясування обставин справи суд призначив судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив експерту Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України (м. Київ, вул. Ґарета Джонса, 5, ЄДРПОУ 25575285). У висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-25/18525-АВ від 13.06.2025 року, складеного експертом [PERSON] , на виконання ухвали суду від 11.03.2025 року, визначено наступне. Зокрема, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Subaru Forester, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.09.2024, станом на 23.04.2025 року складає 95 090, 66 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини; вартість відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу Subaru Forester, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки 23.04.2025 року складає: 162 157, 15 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини. Зазначений висновок експерта відповідає критеріям належності та допустимості доказу, оскільки відповідає вимогам, визначеними ст. 106 ЦПК України, та в ньому надані відповіді на питання, які підлягають оцінці при вирішенні справи по суті. Зокрема, при її проведенні судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, та висновок підготовлений на виконання ухвали суду. Зі змісту висновку експерта № СЕ-19/111-25/18525-АВ від 13.06.2025 року судової транспортно-товарознавчої експертизи з визначення матеріального збитку завданого ушкодженням ТЗ, складеного [PERSON] вбачається, що оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Subaru Forester, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 04.09.2024 року, проведено судовим експертом з правом проведення автотоварознавчих експертиз (свідоцтво №19188 від 20.06.2023 року), відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, а також відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440. Також суд враховує, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (п. 4.36). Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в межах заявлених позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 67 066, 49 грн. (162 157, 15 грн. - 95 090, 66 грн.), що складає різницю вартості відновального ремонту на дату оцінки 23.04.2025 року без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складові частини та вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Subaru Forester, д.н.з. [NUMBER] , станом на 23.04.2025 року без урахування ПДВ; з відповідача Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 51 570, 98 грн. (95 090, 66 - 40 319, 68 - 3 200), що складає різницю вартості матеріального станом на 23.04.2025 року без урахування ПДВ, сплачених страховиком грошових коштів 14.10.2024 року та франшизи за договором обов`язкового страхуваннян цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне. Позивач зазначає, що має місце прострочення виплати страхового відшкодування, тому відповідач АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» має виплатити позивачу за період прострочення з 23.04.2025 по 26.06.2025 року включно пеню в розмірі 2 847, 00 грн., інфляційні втрати в розмірі 670, 42 грн. та 3% річних 275, 52 грн. Так, згідно п. 8 ст. 34 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі прострочення здійснення страхової (регламентної) виплати з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на її отримання, крім страхових виплат особі, яка проводить чи провела лікування потерпілої фізичної особи, особі, яка здійснює чи здійснила ремонт транспортного засобу, та регламентних виплат, які здійснюються МТСБУ відповідно до пункту 4 частини першої статті 43 цього Закону, страховик (МТСБУ) сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення. У разі здійснення страхової виплати особі, яка проводить чи провела лікування потерпілої фізичної особи, або особі, яка здійснює чи здійснила ремонт транспортного засобу, у разі прострочення здійснення страхової (регламентної) виплати з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на її отримання, така пеня сплачується на її вимогу. Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем2 не було у повному обсязі та своєчасно виплачено страхове відшкодування, наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат, за порушення зобов`язання з виплати страхового відшкодування. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого. Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За положеннями статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілих (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення. Оцінюючи вимоги позивача про заподіяння моральної шкоди, суд вважає, що він зазнав негативних емоцій, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. З урахуванням вразливого стану, негативні емоції, викликані протиправними діями відповідача, досягли рівня страждання (у розумінні статті 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано. Визначаючи розмір моральної шкоди завданої [PERSON] , суд виходить із глибини фізичних та душевних страждань у зв`язку із пошкодженням його майна. Очевидним є те, що він у зв`язку із цим зазнав негативних переживань та емоцій та внаслідок протиправних дій відповідача тривалий час був змушений прикладати додаткових зусиль, щоб відновити свої майнові права. Порушився звичний устрій його життя та життя сім`ї, враховуючи те що позивач був позбавлена на тривалий час зручного засобу пересування, потрібно було докладати додаткових зусиль. Крім того, тривалий час позивач змушений відстоювати в судах свої права. Отже, враховуючи характер порушення, глибину душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що §1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п.23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України») . Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню збитки у розмірі 67 066, 49 грн. та моральна шкода у розмірі 10 000, 00 грн.; а з відповідача Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" - 51 570, 98 грн. відшкодування, пеню у розмірі 2 847, 00 грн., інфляційні втрати у розмірі 670, 42 грн., 3% річних у розмірі 275, 52 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Звертаючись до суду із даним позовом з позивачем було замовлено звіт про оцінку вартості матеріального збитку власника транспортного засобу. Відповідно до копії Договору № 4515, п. 6.1, вартість робіт за даним договором становить 4 000, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення. Крім того, судом у даній справі було призначено судову транспортну-товарознавчу експертизу вартість якої становить 22 922, 00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення. Отже, позивачем були понесені витрати в розмірі 22 922, 00 грн. за проведення судової експертизи, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №85-285К від 15.04.2025 року та витрати на проведення товарознавчого дослідження автомобіля в розмірі 4 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 2.70889831.1 від 17.10.2024р. Враховуючи вимоги ч.2 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума витрат на оплату судової експертизи у розмірі 22 922,00 грн. та витрати на здійсненнян оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля в розмірі 4 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 295, 83 грн. (з урахуванням ціни позову після подання заяви позивача про зменшення позовних вимог). Крім того, суд роз`яснює позивачу його право звернутися до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір". Отже, враховуючи викладене, з кожного відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 14 108 грн. 91 коп., які складаються з витрат пов`язаних із сплатою судового збору, витрат на проведення експертизи та витрат, пов`язаних з замовленням звіту про оцінку вартості матеріального збитку власника транспортного засобу. Розрахунок судових витрат на одного відповідача: 647, 91 грн. (1 295, 83 грн. : 2 = 647, 91 грн.) сума сплаченого судового збору з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог + 2 000, 00 грн. (4 000 грн. : 2 = 2 000 грн.) сума витрат за замовлення звіту про оцінку вартості матеріального збитку власника транспортного засобу + 11 461, 00 грн. (22 922, 00 грн. : 2 = 11 461, 00 грн.) сума витрат за проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved