Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 12.05.2025 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб укладений 10.09.2011 між [PERSON] та [PERSON] . Позов обґрунтовано обставинами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Через декілька років після народження дитини сімейні стосунки сторін почали псуватись, оскільки відповідач припинив приймати участь у вихованні та догляді за дитиною, а також самоусунувся від вирішення будь-яких побутових проблем. В той час коли відповідач перебував дома він постійно грав у комп`ютерні ігри, а тому весь тягар по організації побуту і вихованні дитини ліг на плечі позивачки. За таких обставин позивачка вважає, що її сім`я з відповідачем розпалась і поновити її неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню за рішенням суду. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище « [PERSON] ». Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. Водночас 04.06.2025 від представника відповідача надійшла заява про надання строку на примирення подружжя. Зі змісту якої вбачається, що відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї, вважає, що у них немає підстав для розірвання шлюбу. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 12.05.2025 позовна заява отримана судом. 13.05.2025 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.06.2025 від представника відповідача надійшла заява про надання строку на примирення. 05.06.2025 від представника позивача надійшла заява із запереченнями щодо надання строку на примирення. 05.06.2025 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні заяви про на дання строку на примирення. 28.07.2025 від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового розгляду. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає в припиненні шлюбу шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя, яке має малолітніх та неповнолітніх дітей, на підставі рішення суду. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 вересня 2011 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 147. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що сторонами не було заявлено в заявах по суті справи про існування спору щодо поділу спільного майна та виховання дитини, суд вважає, що такого спору між сторонами немає. Відповідач не висловив заперечень щодо залишення позивачем прізвища, набутого у шлюбі. У призначене судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи заяв позивача (представника позивача) про розгляд справи у їх відсутність. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~зі ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначається в\~статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок»\~в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, якій кореспондує п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення\~ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам хоча б одного із них. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо малолітньої спільної дитини сторін, то суд вважає, що наявність малолітньої дитини, якій на час розгляду справи у суді виповнилось 13 років, та яка по досягненню 14 років має право самостійно визначати своє місце проживання (як з батьком, так і з матір`ю), не є достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Більше того, сторонами не було заявлено в заявах по суті справи про існування спору щодо утримання та виховання дитини, визначення її місця проживання. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із актового запису про шлюб № 147 від 10.09.2011 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що шлюб, укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Щодо розподілу судових витрат. Враховуючи, що позивач не заявляє вимоги стягнути на свою користь судові витрати, судовий збір за таких обставин слід віднести за її рахунок.

Outcome: approved