Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 20.05.2025р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позивачка посилалася на те, що 24.02.1996р. сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини у позивачки з відповідачем не склалися. На момент подання позову в провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітнього сина, внаслідок чого позивачка змушена звернутися з даним позовом. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Заяви учасників процесу по суті справи. 09.07.2025р. представник відповідача адвокат Пасова Т.Ф. надала відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 24 - 28), у якому зазначила, що натепер син сторін проживає з матір`ю. Відповідач перебуває на лікуванні у Данії у зв`язку із хворобою (діагноз: центральний недрібноклітинний рак (аденокарцинома) верхньої частки лівої легені з внутрішньоорганним метастазуванням, розвитком лівобічного метастатичного плевриту, метастазуванням в лімфатичні вузли середостіння; вторинна невропатія зворотнього гортанного нерва зліва у вигляді парезу гортані зліва. T4N2M0 IIIB ст. ІІ клінічна група), яка виникла при захисті країни внаслідок агресії російської федерації 24.02.2022р. Відповідач отримує соціальну пенсію по інвалідності 2 групи, має статус учасника бойових дій. Відповідач знаходиться у Данії тимчасово на лікуванні, не ухиляється від утримання свого неповнолітнього сина та здійснює оплату аліментів на його утримання. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Зважаючи на це, представник відповідача вважає, що витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу на позивачку. Представник відповідача просить стягнути з відповідача на позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення сином повноліття. 22.07.2025р. позивачка надала\~відповідь на\~відзив (а.с.\~54\~-\~57) у якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що до подання відзиву на позовну заяву до суду відповідач участь у фінансуванні потреб дитини не брав. Позивачка є особою з інвалідністю III групи, отримує пенсію довічно з 2012р., працює на посаді державного службовця в управлінні у справах дітей, додаткових доплат не має та допомагає своїй літній матері - [PERSON] , 1938 р.н., а тому фінансове навантаження на неї є значним. Разом з цим позивачка неухильно виконує обов`язок по догляду та утриманню дитини. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 23.05.2025р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 17). Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Пасова Т.Ф. не заперечувала проти стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Також представник відповідача просила врахувати, що відповідач знаходиться на лікуванні. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 24.02.1996р. між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 07.07.2025р. у справі № 201/3325/25 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 14.05.2025р. (а.с.7) та копії довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 9, 11) сторони разом з сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача, у поданому відзиві на позовну заяву, зазначає, що відповідач знаходиться тимчасово у Данії на лікуванні. Позивачка у поданій відповіді на відзив зазначає, що відповідач до подання відзиву на позовну заяву до суду участь у фінансуванні потреб дитини не брав. Згідно із копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 07.09.2022р. позивачка є особою з інвалідністю IIІ групи (а.с. 58). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 10.05.2023р. відповідач є особою з інвалідністю II групи (а.с. 38). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1\~ст. 180 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ч. 1 ст.\~180, ст.\~181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В\~статті 182 СК України\~зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум дітей віком\~від\~6\~до\~18\~років:\~з\~01\~січня\~2025\~року\~\~3196 гривень. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 161 ЦПК України\~судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті,\~на двохдітей -однієї третини,\~на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Отже, загальновживаною є практика визначення судами на утримання дітей наступного розміру аліментів: на одну дитину - 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на двох дітей - 1/3 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на трьох і більше дітей - 1/2 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». За таких підстав, суд вважає за можливе, судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved