Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідача), про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 14.12.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №\~72327911, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 5\~500,00 грн строком на 20 днів (з 14.12.2022 по 03.01.2023), зі сплатою процентів у розмірі 1,00 % в день за користування кредитними коштами. Договір підписано електронним підписом позичальника, в порядку, визначеному ст.\~12 Закону України «Про електрону комерцію». Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 5\~500,00 гривень. 26.06.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за кредитним договором №72327911 ТОВ «Фінпром маркет» (позивачу) договір факторингу №26/06.25 від 26.06.2025 Позивач просить суд стягнути в судовому порядку з відповідача суму заборгованості в розмірі 5\~500,00 грн, а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2\~422,40 грн\~та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~500,00 гривень. Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 10.09.2025 не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, визнав позов в повному обсязі, просив вирішити питання про стягнення з нього половини судового збору у зв`язку з визнанням позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат судом встановлено, що позивачем під час подання позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 579937672.1 від 29.07.2025. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду, що становить 1 211,20 гривень, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст.\~137,\~141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем. Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ТОВ «Фінпром маркет» отримувало правову допомогу від адвоката Ткаченко Ю.О. на загальну суму 3\~500,00 грн, що підтверджується наданим суду Договором про надання правничої допомоги №\~01-11/24 від 01.11.2024, витягом з а Акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 11.07.2025.

Outcome: approved