Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування позовних вимог вказав, що з 18.09.2012 на первинному обліку служби у справах дітей Костянтинівської райдержадміністрації перебували неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є дітьми, позбавленими батьківського піклування. Їхній батько - [PERSON] вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 30.07.2012 (провадження №0527/4360/2012) був засуджений до семи років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, та з 29.08.2012 по 20.09.2017 відбував покарання в Макіївській виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Донецькій області (№32). Мати - [PERSON] - померла [INFO] . Оскільки діти залишилися без піклування батьків, рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 17.10.2012 №703 вони були влаштовані до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , де зараз і виховуються. У родині [PERSON] склалися теплі та доброзичливі відносини. Діти оточені любов`ю та піклуванням з боку прийомних батьків та інших членів родини. [PERSON] та [PERSON] створили належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей. Вони мають окремі місця у кімнатах, у наявності місце для навчання, у повній мірі забезпечені одягом та взуттям, засобами індивідуальної гігієни, навчальним приладдям тощо. Прийомні батьки приділяють достатньо уваги здоров`ю дітей, сприяють розвиткові індивідуальних здібностей підопічних. [PERSON] та [PERSON] займаються волейболом, [PERSON] відвідує театральну студію. Після дострокового повернення 20.09.2017 з місць позбавлення волі [PERSON] з дітьми не проживає, участі у їх вихованні та утриманні не бере. Ніяких заходів щодо повернення дітей на виховання не здійснював, до служби у справах дітей із зазначеним питанням не звертався. Він ніде не працює, власного житла не має, проживає у співмешканки, намірів щодо повернення своїх дітей та їх виховання не має, оскільки вважає, що в прийомній сім`ї їм буде краще. Позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей та стягнути з нього на користь дітей аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи 22.05.2025 позивачем подано суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій з урахуванням досягнення [INFO] повноліття старшою дитиною [PERSON] позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, в поданій заяві начальником Іллінівської сільської військової адміністрації Мариничем В.О. зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача та надане згоду на ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа надійшла до Шевченківського районного суду міста Дніпра внаслідок зміни територіальної підсудності судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та ухвалою від 19.03.2025 прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження, у справі розпочате підготовче провадження. 22.05.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 16.07.2025. Розгляд справи відкладався через неявку відповідача. 01.09.2025 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Дитина [PERSON] народилася [INFO] в м. Дзержинську Донецької області від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Дитина [PERSON] народився [INFO] в м. Дзержинську Донецької області від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Також [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , та наразі є повнолітнім (а.с.а.с.8-зв.). Мати дітей [PERSON] померла [INFO] в с. Плещіївці Костянтинівського району Донецької області (а.с.13). Батько дітей [PERSON] був засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2012 у справі №0527/4360/2012, який набрав законної сили 15.08.2012, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Злочин був вчинений [PERSON] відносно матері дітей [PERSON] , саме внаслідок злочинних дій [PERSON] настала смерть [PERSON] (а.с.13-зв.-15, https://reyestr.court.gov.ua/Review/25540155). 20.08.2017 [PERSON] звільнений від відбування покарання умовно-достроково (а.с.15-зв.-16). Рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради №703 від 17.10.2012 на базі родини [PERSON] та [PERSON] створено прийомну сім`ю та до неї на виховання та спільне проживання влаштовано дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Діти передані до прийомної сім`ї з 01.11.2012(а.с.18-зв.-19). Діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на первинному обліку служби у справах дітей як такі, що мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.16-зв., 18-зв.). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). З 25.05.2022 [PERSON] як внутрішньо переміщена особа фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , (а.с.7,12). [PERSON] мешкає за даною адресою разом зі співмешканкою та її донькою, безробітний, спиртні напої не вживає, бере активну участь у громадському житті села, скарг щодо нього до старости старостинського округу не надходило (а.с.7-зв.). На обліку ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області [PERSON] як раніше судима особа не знаходиться, у нього відсутні не зняті та не погашені судимості станом на 10.05.2024 (а.с.20-зв.). 03.05.2024 [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Іллінівської сільської ради складено заяву, згідно з якою він не заперечує бути позбавленим батьківських прав відносно своїх дітей, власного житла та постійної роботи не має, утримувати дітей не може, вважає, що у прийомній родині їм буде краще (а.с.12-зв.). За Висновком органу опіки та піклування Іллінівської сільської ради №796/01-52 від 23.05.2024 позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей є доцільним та відповідатиме їхнім інтересам (а.с.21-зв.-22). V. Оцінка суду Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, діти з 2012 року мешкають в прийомній сім`ї та після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в 2017 році батько дітей, мешкаючи з дітьми в межах одного району однієї області, не вживав жодних спроб спілкуватися з ними, брати хоча б якусь участь в їхньому житті, допомагати з їхнім утриманням, не цікавився станом здоров`я, потребами, успіхами тощо. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Окремо суд звертає увагу на те, що злочин, за який у 2012 році був засуджений відповідач, був вчинений відносно матері дітей, в результаті якого настала її смерть, і ця обставина також впливає на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно них. При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям відсутні, він обізнаний про місце перебування своїх дітей у прийомній родині, письмово підтвердив службі у справах дітей своє небажання виконувати батьківські обов`язки. Обставини, наведені ним в заяві про відсутність власного житла та роботи, на думку суду, не є виправданням пасивної поведінки відповідача щодо інших складових батьківського піклування, не пов`язаних з матеріальним аспектом, отже, обставин, які б об`єктивно могли перешкоджати йому опікуватися дітьми в міру своїх сил та бажання, судом не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває більшу частину життя дітей, а його свідомі злочинні дії, встановлені вироком суду, позбавили дітей піклування з боку матері. Бездіяльність відповідача свідчить, що [PERSON] не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав. Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, він зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки з їхнього утримання до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей на користь самих дітей. Суд враховує положення ст.179 СК України, згідно з якими аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з п.4 ч.1 ст.31 Цивільного кодексу України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право, серед іншого, самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Отже, діти [PERSON] та [PERSON] , які на момент ухвалення рішення у цій справі обоє досягли 14-річного віку, з огляду на наведені положення мають право на самостійне отримання і розпорядження аліментами. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь кожного з дітей по частині його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 10.06.2024 і до повноліття кожної дитини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів, а всього - 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved