Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] 27.05.2025 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Упродовж тривалого часу сімейні відносини між сторонами не склались постійні суперечки та конфлікти відображались не лише на взаємовідносинах подружжя, а і на спільній дитині. На дату подачі позову фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, в них відсутній спільний побут та сімейний бюджет, наміру зберегти шлюб подружжя не має та контактує один з одним лише у разі нагальної потреби та з питань виховання спільної дитини. У зв`язку із цим позивач [PERSON] вважає, що розірвання шлюбу є закономірним та логічним завершенням подружнього життя, яке фактично вже припинене. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.07.2025 вказана цивільна справа на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 31 ЦПК України\~ передана за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області. Постановленою 01.08.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою\~позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі і призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно виданого 14.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 14.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області, про що вчинений відповідний актовий запис № 50 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України та частини 1 статті 24\~\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог\~ст.110 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2\~ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем немає, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень проти задоволення позову до суду не надіслав. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, як подружжя, за відсутності згоди дружини на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із клопотанням про зміну прізвища позивач до суду не зверталася. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої у судовому засіданні квитанції до платіжної інструкції від 19.05.2025 (а.с. 10) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved