Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені, 3 % річних та інфексу інфляції задоволено частково. Однак при ухваленні судового рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, у зв`язку з чим представник позивача [PERSON] адвокат Кайданнік Д. А. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн з кожного, а разом 8 000 грн. Представник позивача, адвокат Кайданнік Д.\~А.,у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Якубенко Ю. В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача надала суду клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, а також про розгляд справи без її участі та участі відповідача. У судове засідання відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Альфа Страхування» свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами не направив. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). За приписами частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.\~\~ Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі\~статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з пунктом 4 частини 1\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 15.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 2023/05/25 про надання правової допомоги. У вказаному договорі визначено загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатом. Згідно з п.п. 1.1. Додаткової угоди (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року за надання правової допомоги Клієнт зобов?язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн у зв?язку з укладенням цього Договору, на рахунок та/або готівкою, Клієнтом та/або (третьою особою в інтересах якої укладено Договір). Відповідно до п.п. 1.2. Додаткової угоди (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року гонорар, зазначений у п. 1.1 Додаткової угоди (Додаток) № 1 до Договору сплачується Клієнтом з моменту підписання даної угоди у наступному порядку: 4000,00 (чотири тисячі) грн в момент підписання договору, решта - 4000,00 (чотири тисячі) грн до 13 липня 2023 року. Згідно з п.п. 1.4. Додаткової угоди (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року гонорар сплачується клієнтом за складання та подання адвокатом позовної заяви з додатками до Дзержинського районного суду м. Харкова, про стягнення з [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування», третя особа [PERSON] , матеріальної та моральної шкоди нанесеної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2019 року, пені, 3% річних та індексу інфляції, складання та подання до суду відповіді на відзив, клопотань, заяв, доказів та представництво інтересів клієнта за вищезазначеним позовом у суді першої інстанції. Відповідно до п.п. 1.1. Додаткової угоди (Додаток) № 2 від 26.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року договір продовжує свою дію і після підписання сторонами Акту виконаних робіт і діє до 31 грудня 2026 року. Згідно Акту виконаних робіт (до договору про надання правової допомоги № 2023/05/25 від 25.05.2023 року) від 04 липня 2025 року, адвокат згідно умов Договору та додаткової угоди повністю виконав умови договору про надання правової допомоги № 2023/05/25 від 25.05.2023 року, а також умови додаткової угоди (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року, а саме: 1) складено та подано до суду першої інстанції та відповідачам позовну заяву з додатками в інтересах Клієнта щодо стягнення з [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування», третя особа [PERSON] , матеріальної та моральної шкоди нанесеної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2019 р., пені, 3% річних та індексу інфляції. Вартість послуги 4000,00 грн; 2) складено та відправлено до суду першої інстанції та відповідачам відповіді на відзив на позовну заяву. Вартість послуги 2000,00 грн; 3) здійснено та здійснюється представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції за позовною заявою до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди нанесеної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2019 р., пені, 3% річних та індексу інфляції. Вартість послуги 2000,00 грн. Загальна вартість послуг: 8000,00 грн. Згідно з п. 4 Акту виконаних робіт (до договору про надання правової допомоги № 2023/05/25 від 25.05.2023 року) від 04 липня 2025 року вартість наданих Адвокатом послуг правничої (правової) допомоги сплачено Клієнтом в розмірі 4000,00 грн 25.05.2023 року та 4000,00 грн 12.07.2023 року, а разом 8000,00 (вісім тисяч) гривень. Оплата виконаних робіт за договором № 2023/05/25 про надання правової допомоги від 15.05.2023 року [PERSON] проведена у безготівковій формі 25.05.2023 року в розмірі 4000,00 грн та 12.07.2023 року в розмірі 4000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 450089862, № 466488516. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. За вимогами\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведена правова позиція є чинною і станом на день ухвалення судом рішення у справі №711/10120/24, доказом чому є постанова Верховного Суду від 15.01.2025 у справі №386/136/21 (провадження № 61-10886св24). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». У Постанові ОП КГС ВС від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. У клопотанні про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, представник відповідач зазначає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу, всупереч вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України, не є співмірним зі складністю даної справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг (дана справа по своїй суті є стандартною, аналіз матеріалів справи, підготовка документів і т.д. не вимагали значного часу та надзусиль); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (в Акті наданих послуг сторонами вказано лише три послуги незначного об`єму, час витрачений адвокатом на надання таких послуг взагалі не зазначений); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (заявлена до відшкодування вартість правничої допомоги фактично дорівнює ціні позову, сам позов жодного вагомого значення для особи позивача не має, також не має жодного впливу на репутацію позивача або публічні інтереси). За вказаних обставин, відповідач вважає, що справедливим і достатнім буде зменшення витрат на правову допомогу позивача до 2000,00 грн. Судом встановлено, що\~у Додатковій угоді (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року сторони погодили фіксований розмір гонорару за правничу (правову) допомогу, що складає 8000,00 грн. У постанові Верховного суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним\~законом\~чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема, щодо того, що в акті наданих послуг сторонами час витрачений адвокатом на надання таких послуг не зазначений, оскільки\~у Додатковій угоді (Додаток) № 1 від 25.05.2023 року до Договору про надання правової допомоги №2023/05/25 від 25.05.2023 року встановлений фіксований розмір гонорару за правничу (правову) допомогу, що складає 8000,00 грн. Суд також не погоджується з доводами представника відповідача щодо не співмірності заявленого позивачем розміру витрат, складністю справи та ціною позову. У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги у конкретній цивільній справі, суд констатує, що представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження факту надання відповідного виду правничої допомоги. Суд також погоджується з представником позивача, що вартість правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн є співмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою та ціною позову. Водночас, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема,\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20). З огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково (78,95 % від заявленої ціни позову), тому з відповідачів на користь позивача,

Outcome: approved