Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (надалі ТОВ «Він Фінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 22588,97 грн. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 111474 від 24.03.2018, укладеним відповідачем з товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі ТОВ «Авентус Україна»), а також судових витрат, що складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного [PERSON] з ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі договору позики, відповідачка отримала кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] порушила умови укладеного договору щодо своєчасності повернення позичених коштів та сплати відсотків та інших платежів, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, у тому числі по поверненню тіла кредиту у розмірі 4000,00 грн., 1440,00 грн. по процентам за користування позикою, а також 10920,00 грн. по штрафам та пені. Крім того, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання позичальнику нараховано 3 % річних у розмірі 1554,82 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 3774,15 грн. ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», в подальшому перейменованим у ТОВ «Він Фінанс», відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги стягнення заборгованості за укладеним [PERSON] договором про надання фінансового кредиту № 111474 від 24.03.2018. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~в судове\~засідання повторно\~не з`явилась,\~хоча належним\~чином у\~передбаченому ЦПК\~України порядку\~повідомлялась про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~відзив на\~позов не\~подала,\~на підставі\~ст.280\~ЦПК України\~судом ухвалено\~провести заочний\~розгляд справи\~на підставі\~доказів,\~наявних у\~справі. При цьому на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] 24 березня 2018 року укладено договір про надання фінансового кредиту № 111474, за умовами якого [PERSON] отримала у кредит грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. строком на 20 днів, на умовах сплати процентів за відсотковою ставкою 1,71 % на день, та зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним згідно Графіка платежів не пізніше 13.04.2018 (п.п.1.1, 1.2, 1.2.1, 1.4, Графік розрахунків до договору). За умовами п.3.4 договору, у разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування кредитом у розмірі 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку його надання. Договором також передбачена відповідальність у зв`язку з порушенням позичальником умов договору щодо своєчасності повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, зокрема, згідно з п.п. 4.4.1, 4.4.2, 4.4.3 п.4.4 договору, у випадку прострочення повернення суми кредиту клієнт зобов`язаний сплатити Товариству пеню у розмірі 3% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення, строк нарахування якої не може перевищувати 90 днів, а також додатково сплатити штрафи: на четвертий день прострочення - у розмірі 100,00 грн., на тридцятий день прострочення 300,00 грн., на дев`яностий день прострочення 500,00 грн. Вказаний договір укладений у спосіб акцептування відповідачкою [PERSON] публічної оферти ТОВ «Авентус Україна» - Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Авентус Україна», розміщених на сайті www.creditplus.com.ua, шляхом подання відповідачкою [PERSON] 24.03.2018 відповідної заявки через онлайн-сервіс на відповідному електронному ресурсі та погодження такої заявки ТОВ «Авентус Україна», що підтверджує узгодження сторонами істотних умов договору. Усі документи, що підтверджують укладення цього договору, а також містять його істотні умови, зокрема: Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту №111474 від 24.03.2018, Графік розрахунків (додаток 1 до вказаного договору) підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою ТОВ «Авентус Україна», відповідно до якої договір зі сторони позичальника 24.03.2018 було підписано електронним підписом, що створений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А 559387, який автоматично сформовано ТОВ «Авентус Україна» та направлено на мобільний телефон позичальника [PERSON] [NUMBER] , відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Видача ТОВ «Авентус Україна» кредиту [PERSON] шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок на підставі договору № 111474 підтверджується довідкою ТОВ «Авентус Україна» № 4407/25-Е від 09.05.2025. Зарахування 24.03.2018 кредитних коштів у розмірі 4000,00 грн. від ТОВ «Авентус Україна» на картковий рахунок позичальника [PERSON] підтверджується також довідкою ТОВ «Фінансова Компанія «Вей Фор Пей» № 5591-ВП від 07.05.2025, відповідно до якої ТОВ ФК «Вей Фор Пей» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, для цього підприємство внесене в Державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК № 1582 від 02.07.2015), та на підставі угоди на переказ коштів № ВП-200417-1 від 20.04.17 здійснило 24.03.2018 за дорученням ТОВ "Авентус Україна" успішний переказ коштів в сумі 4000,00 грн. на картку клієнта, маска картки [NUMBER] , код авторизації 344467, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-230581. За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Закон України\~"Про\~електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки позикодавець, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис). У свою чергу, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) перебуває у загальному доступі, розміщена на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Така отримана відповідачем Пропозиція разом з підписаними в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора заявкою, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції, текстом договору та Паспортом споживчого кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Таким чином, суд вважає доведеним, що між сторонами було укладено кредитний договір в електронному вигляді. Відповідно до\~ст.1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст.546, 548, 549, 550, 551 ЦК України (у редакції, що діяла на час укладення [PERSON] кредитного договору та настання строку виконання зобов`язань за ним), виконання зобов`язання\~може забезпечуватися,\~крім інших\~видів забезпечення,\~неустойкою. Виконання\~зобов`язання\~(основного\~зобов`язання)\~забезпечується,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом. Неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~несвоєчасно виконаного\~грошового зобов`язання\~за кожен\~день прострочення\~виконання. Право\~на неустойку\~виникає незалежно\~від наявності\~у кредитора\~збитків,\~завданих невиконанням\~або неналежним\~виконанням зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З наданої позивачем картки обліку ТОВ «Авентус Україна» за договором [PERSON] (розрахунку заборгованості) слідує, що будь-які платежі у повернення кредитних коштів чи сплати процентів позичальником [PERSON] не здійснювались, що відповідачкою не спростовано. [PERSON] станом на 16.07.2018 нараховано заборгованість у загальному розмірі 17260,00 грн., яка складається із: заборгованості по поверненню тіла кредиту 4000,00грн., по сплаті процентів за користування кредитом за період з 24.03.2018 по 13.04.2018 за процентною ставкою 1,8 % (відповідно до п.3.4 договору), або 72,00 грн. на день, у загальному розмірі 1440,00 грн., пеню за період з 17.04.2018 по 16.07.2018 за процентною ставкою 3 % (відповідно до п.4.4.1 договору), або 120,00 грн. на день, у загальному розмірі 10920,00 грн., а також штрафи на 4-й, 30-й та 90-й дні прострочення в сумах 100,00 грн., 300,00 грн., 500,00 грн. відповідно (згідно п.п.4.4.2, 4.4.3, 4.4.4 договору), у загальному розмірі 900,00 грн. Перевіривши правильність здійснених розрахунків, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування вказаних платежів згідно з умовами укладеного договору. Так як строк повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1048, 1049 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення суми позичених коштів у розмірі 4000,00 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 1440,00 грн., а також неустойки у зв`язку з порушенням умов договору у розмірі 10920,00 грн. (пеня) та 900,00 грн. (штраф). Статтями 512-514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за плату права грошових вимог ТОВ «Авентус Україна» до позичальників за кредитними договорами з боржниками фізичними особами, що уклали з ТОВ «Авентус Україна» кредитний договір та не виконують своїх зобов`язань, згідно з реєстрами боржників. Як вбачається з Реєстром прав вимог № 4 від 17.07.2018 до договору факторингу № 1 від 12.04.2018, за цим договором передано право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 111474 від 24.03.2018, номер запису в реєстрі 472, сума заборгованості позичальника за яким станом на 17.07.2018 становить по поверненню основного боргу 4000,00 грн., по відсоткам 1440,00 грн., по штрафам та пені розраховується згідно діючого кредитного договору. Наказом № 55-к від 25.07.2024 директора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», з 25.07.2024 вказане товариство перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Згідно з довідкою ТОВ «Авентус Україна» № 84/25-АГ від 03.04.2025, ТОВ «Авентус Україна» дійсно підтверджує здійснення ТОВ «Він Фінанс» (до зміни назви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») розрахунків за відступлення права вимоги до позичальників ТОВ «Авентус Україна», відступлення яких відбулось на підставі договору факторингу № 1 від 12.04.2018, з усіма додатковими угодами до нього. Розрахунки проведені в повному обсязі, станом на звітну дату заборгованість відсутня. Таким чином, суд встановив, що за зобов`язаннями [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Він Фінанс». Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, боржнику [PERSON] ТОВ «Він Фінанс» нараховано інфляційні втрати за період 23.02.2019 до 23.02.2022 у загальному розмірі 3774,15 грн., а також 3 % річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 в сумі 1554,82 грн. Перевіривши правильність здійснених розрахунків, суд дійшов висновку про правильність обчислення вказаних сум, враховуючи в межах заявлених вимог період нарахування відповідальності у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. Таким чином, загальний розмір грошових вимог, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Він Фінанс», складає: 4000,00 грн. (тіло кредиту) + 1440,00грн. (договірні відсотки) + 10920,00 грн. (пеня) + 900,00 грн. (штраф) + 3774,15 грн. (інфляційні втрати) + 1554,82 грн. (3 % річних) = 22588,97 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду подано: договір № 33 від 22.03.2024 про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та АБ «Анастасії Міньковської», Додаткову угоду до вказаного договору, за умовами якої АБ «Анастасії Міньковської» зобов`язалось здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 12.06.2025 за договором про надання правничої допомоги № 33 від 22.03.2024, згідно з яким адвокатом Міньковською А.В. надано ТОВ «Він Фінанс» правничу допомогу з підготовки позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 5000,00 грн., Детальний опис робіт, виконаний адвокатом, копію свідоцтва про право на зайняття Міньковською А.В. адвокатською діяльністю. Згідно зі ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки обов`язок доведення неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається на відповідача, від якого клопотань про зменшення розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу не надходило, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу на підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки [PERSON] у повному обсязі, а саме: стягнути з [PERSON] на користь позивача 2422,40 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги, а всього 7422,40 грн. понесених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved