Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1963, про що видано свідоцтво про шлюб від 26 вересня 2009 року серії [NUMBER] . У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Наразі у нього та дружини різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З березня 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, а тому просив суд шлюб розірвати. Позивач вказував, що спору щодо порядку та способу утримання дітей, їх місця проживання, поділу майна подружжя між сторонами немає, час для примирення не потрібен. В судове засідання позивач не з`явився. Відповідно до заяви від 25 серпня 2025 року просив розглянути справу без його участі. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Відповідно до клопотання від 21.08.2025 просила призначити шестимісячний строк для примирення, обґрунтовуючи тим, що останні три тижні після повернення в Україну вона разом з позивачем та дітьми проживали однією сім`єю, вели спільний побут, а тому вважає, що збереження сім`ї є можливим, необхідний час для примирення, заперечує проти розлучення з чоловіком. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 26.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №1963. Сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серія [NUMBER] , а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серія [NUMBER] . Сторони тривалий час проживають окремо, відповідачка разом з дітьми перебувають в Німеччині, де отримали тимчасовий захист. Згідно зі статтею\~111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення статті\~111 СК України\~свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов?язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов?язком. (Постанова Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц). Суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя. Заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ (Постанова Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі 127/16963/22-ц). \~ \~ \~ \~В заяві від 25.08.2025 позивач зазначив, що відповідачка разом з малолітніми дітьми приїжджала в Україну строком на три тижні для того, щоб останній мав можливість побачити дітей. Водночас, спільний побут не вели, як сім`я не проживали. 22.08.2025 відповідачка разом із дітьми повернулася до Німеччини. Стверджує, що час на примирення не потрібен. Зважаючи на послідовне заперечення сторони позивача щодо доцільності встановлення судом строку для примирення, повернення відповідачки для перебування на території Німеччини, суд не вбачає, що призначений судом строк для примирення буде дієвим та зможе призвести до примирення сторін. Суд звертає увагу, що призначенні судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку із клопотанням відповідачки щодо надання можливості сторонам для особистої зустрічі та узгодження позиції щодо розірвання шлюбу. Водночас, незважаючи на особисту зустріч та проведений спільний час, [PERSON] в заяві від 25.08.2025 вчергове висловив свою категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї, відсутності доцільності призначення часу для примирення. Відтак, суд вважає, що призначення недієвого часу для примирення порушуватиме розумність строку розгляду цієї справи. Суд зауважує, відповідно до статті\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах\~третій\~та\~четвертій\~статті\~56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв?язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини життя подружжя, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved