Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15.05.1993, зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №785. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 15.05.1993 перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З осені 2022 року між ними почали виникати непорозуміння та сварки, що остаточно призвело до втрати почуття любові, взаєморозуміння. Переконаний, що сім`я розпалась остаточно, він залишив сім`ю та перестав спілкуватися з відповідачкою. Вважає, що примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме його інтересам. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 15.04.2025 означений позов передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2025 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Жилі В.С. Ухвалою судді від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала, просила розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За умовами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~114\~СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як видно із свідоцтва про шлюб від 04.04.2025 серії [NUMBER] , [PERSON] та\~ [PERSON] уклали шлюб 15.05.1993, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №785. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, та примирення неможливе. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідачка\~позов визнала,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~211,20\~грн., останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60\~грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 28.08.2025.

Outcome: approved