Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 26.05.2021 між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 102056272, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 102056272 від 26.05.2021 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Пункт 7.1. Кредитного договору № 102056272 від 26.05.2021 року визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ Мілоан. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 102056272 позичальника від 26.05.2021 року, що заповнена відповідачем. Відповідно до умов кредитного договору, 19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 102056272 від 26.05.2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року. Сума заборгованості відповідача становить 31955 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 23625 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 1330 грн. За таких обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 31955 грн заборгованості за кредитним договором, 2422 грн 40 коп. судового збору та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 05.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити на підставі письмових доказів, доданих до позовної заяви, у разі відсутності відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. У відповідності до положень ст. 280-289 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 26.05.2021 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит № 102056272, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти у сумі 7000 грн, а відповідач, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції [PERSON] укласти цей договір (анкета-заява № 102056272) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 15 днів з 26.05.2021 року; термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту 10.06.2021 року. Комісія за надання кредиту 1330 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користуванням кредитом 2625 грн, які нараховані за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредиту (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредиту (п.1.6 договору). За змістом пункту 2.2.1 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію та проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він має сплатити проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору). 26.05.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] (платіжна карта [NUMBER] ) 7000 грн коштів згідно договору №102056272, що підтверджується платіжним дорученням 28012909 від 26.05.2021 року. Натомість, відповідач у встановлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти та не сплатив проценти та комісію за користування ними. Розмір заборгованості за кредитним договором становить 31955 грн, із яких: 7000 грн тіло кредиту; 23625 грн відсотки; 1330 грн - комісія, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №102056272 від 26.05.2021 року. 19.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитор) і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 75-МЛ/Т (далі договір відступлення прав), за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102056272 від 26.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Товариство набуло право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором на суму заборгованості 31955 грн, у тому числі 7000 грн заборгованість за тілом кредиту, 23625 грн заборгованість за відсотками, 1330 грн заборгованість за комісією. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. При укладенні будь-якого договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору між первісним кредитором і новим кредитором. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, у якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (7000 грн) на картковий рахунок [PERSON] , який не повернув кредит і не сплатив проценти та комісію в установлені кредитним договором строк і розмірі. Надалі ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як нового кредитора слід стягнути неповернутий кредит нараховані відсотки та комісію. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Згідно наданого стороною позивача договору про надання правової допомоги № 0605 від 06.05.2025, акту №1580 про надання послуг від 23.06.2025 року, детального опису надання послуг, витрати на правничу допомогу склали 7000 грн. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостоїст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). З матеріалів справи слідує, що правничу допомогу у цій справі надавало АО «Апологет» та позивачем були понесені витрати з оплати таких послуг у сумі 7000 грн. З огляду на викладене, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та 7000 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: approved