Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 07 серпня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 781183, відповідно до умов якого відповідачу надано позику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником в особистому кабінеті на веб-сайті товариства. Вказаний договір позики підписано позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за пату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30185 грн. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11 грудня 2024 року позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість за договором позики № 7811843 в розмірі 30185 грн. Крім того, 29 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8234585, відповідно до умов якого відповідачу надано кошти кредиту у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора. 24 квітня 2025 року мі ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042025, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 квітня 2025 року до договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 51160 грн. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 квітня 2025 року позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором № 8234585 в розмірі 51160 грн. Посилаючись на те, що відповідач жодних дій щодо повернення кредитних коштів не вживає, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики № 7811843 від 07 серпня 2024 року у розмірі 30185 грн., заборгованість за кредитним договором № 8234585 від 29 серпня 2024 року у розмірі 51160 грн., що разом становить 81345 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Стислий виклад позції сторін у спорі Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу. Згідно позовної заяви, представник позивача просив суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідач до суду не з`явився, направивши до суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, з огляду й на те, що обставин, визначених ч. 2 ст. 223 цього ж Кодексу, які зумовлюють відкладення розгляду справи установлено не було. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 07 серпня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 7811843, відповідно до умов якого відповідач отримав грошову позику в розмірі 13000 грн на строк до 25 жовтня 2024 року. Відповідно до пункту 2.4.3 договору позики основна процентна ставка становить 1,50000% на день. Умовами вказаного договору також передбачено, що позика надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. У відповідності до п. 10.1 договору позики, підписуючи договір позичальник,серед іншого, підтвердив, що: вивчив та погоджується з умовами правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Договір позики № 7811843 від 07 серпня 2024 року підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором f48821. Основні параметри позики, процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики, графік нарахування процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду, графік обов`язкових платежів за договором позики відображено у розрахунку за договором позики № 7811843 від 07 серпня 2024 року, який є додатком № 1 до вказаного договору позики, який також підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису f48821. Крім того, основні умови надання коштів у позику з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовно реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором t55427. Інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2782_241213102629 від 13 грудня 2024 року підтверджується проведення успішних транзакції 07 серпня 2024 року на суму 13000 грн., на картку [NUMBER] . з призначенням платежу: зарахування 13000 грн. на карту [NUMBER] . Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору про надання фінансового кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] станом на 11 грудня 2024 року має заборгованість в розмірі 30185 грн., яка складається з: 12000 грн. - заборгованості за сумою позики; 18185 грн. - заборгованості за процентами. 11 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Маніфою» (клієнт) укладено договір факторингу № 11-01/2024 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов додаткової угоди № 10 від 11 грудня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників № 9 від 11 грудня 2024 року, в тому числі детальні розрахунки заборгованості (простроченої заборгованості та всіх інших платежів) за договорами позики по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування за період з дня укладення договору позики по дату відступлення прав вимоги та документ, що підтверджує перерахування коштів на рахунок, вказаний боржником. Як вбачається з акту прийому-передачі реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року за договором факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 9 від 11 грудня 2024 року. Згідно витягу з реєстру боржників № 9 від 11 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 7811843 на суму 30185 грн., яка складається з 12000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 11685 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 6500 грн. - заборгованості за процентами на прострочену позику. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявних у матеріалах справи акту приймання-передачі реєстру боржників від 11 грудня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року та платіжної інструкції № 569 від 11 грудня 2024 року, де призначенням платежу є плата за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 10 від 11 грудня 2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року. Тим самим суд встановив, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Крім того, суд установив, що 29 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 8234585 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмір 17000 грн. строком на 360 днів. Згідно п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту. Умовами вказаного договору також передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 2333,95% річних (п. 1.9.1 договору) та орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 78200 грн. (п. 1.10.1 договору) У відповідності до п. 9.8 договору про надання споживчого кредиту, підписуючи договір позичальник, серед іншого, підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) та інформація згідно ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «про фінансові послуги та фінансові компанії»; він ознайомився умовами правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Авентус Україна», повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Договір № 8234585 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2024 року підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С9663. [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С9663 підписано додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 8234585 від 29 серпня 2024 року, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реально річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Крім того, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовно реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором SL6525. 05 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 8231585 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2024 року, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 грн. та сума кредиту (загальний розмір) складає 19000 грн. В зв`язку зазначеним, сторони визначили, що на момент укладення додаткової угоди: денна процентна ставка складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка складе за стандартною процентною ставкою 2338,14% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення збільшиться та складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 87260 грн. Вказану додаткову угоду та додаток № 1 до додаткової угоди, який місить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором по споживчий кредит підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2811. Крім того, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовно реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2811. Інформаційною довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/9974 від 29 квітня 2025 року підтверджується проведення успішної транзакції 29 серпня 2024 року на суму 17000 грн., на картку [NUMBER] . У відповідності до повідомлення ТОВ «Пайтек» № 20250429-9-2 від 29 квітня 2025 року 05.09.2024 року було проведено транзакцію в сумі 2000 грн. з призначенням платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору про надання фінансового кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого, згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), [PERSON] станом на 23 квітня 2025 року має заборгованість в розмірі 51160 грн., яка складається з: 19000 грн. - основний борг; 22660 грн. - проценти; 9500 - штраф. 24 квітня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 24042025 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Як вбачається з акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 квітня 2025 року за договором факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 24 квітня 2025 року. Згідно витягу з реєстру боржників від 24 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 8234585 на суму 51160 грн., яка складається з 19000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 22660 грн. - заборгованості за відсотками; 9500 грн. - заборгованості за пенею, штрафами. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявних у матеріалах справи акту приймання-передачі реєстру боржників від 24 квітня 2025 року до договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року та платіжної інструкції № 22702 від 29 квітня 2025 року, де призначенням платежу є плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 24042025 від 24 квітня 2025 року. Тим самим суд встановив, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, між первісними кредиторами ТОВ «Маніфою», ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом. Однак, згідно підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 7811843, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] у розмірі заявлених позовних вимог. В свою чергу, з урахуванням неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 8234585 про надання споживчого кредиту, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками та відхиляє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені/штрафу, оскільки такі прямо суперечать вимогам закону. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками, нарахованими згідно умов договору позики та договору про надання споживчого кредиту на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання ним умов укладених договорів та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача установленої судом заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені/штрафу за договором № 8234585 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2024 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна та [PERSON] , суд вважає, що такі не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як наслідок, цей позов підлягає частковому задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2674 грн. 33 коп. судового збору, що становить 88.33 відсотків. З цих підстав,

Outcome: partial