Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У липні 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 08 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на життя та обов`язки, у них відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Шлюбні стосунки сторони не підтримують з липня 2024 року та поновлювати їх не збираються. Примирення та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам позивачки. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Також [PERSON] просила покласти на неї витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою судді від 06 серпня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 26 серпня 2025 року. У судове засідання учасники процесу не з`явилися. До позовної заяви [PERSON] додала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 6). 11 серпня 2025 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 19). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 08 липня 2005 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою, виданою 29 липня 2025 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] (проживає без реєстрації) та дітьми проживає по [ADDRESS] (а.с. 13). У той же час, згідно відповіді Центру надання адміністративних послуг Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 14). Статтею 51 Конституції України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Шлюб розпався у зв`язку з різними поглядами на життя та обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тобто є передбачені ст.\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідачка [PERSON] скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу та просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією № 3769-3783-7676-7034 від 29 липня 2025 року [PERSON] сплатила 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 9). У позовній заяві [PERSON] просила покласти на неї судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору. З огляду на зазначене, суд вважає, що вищевказане клопотання позивачки підлягає задоволенню, оскільки дане право є виключним правом позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved