Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Свалявська міська рада Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК №010-00192 від 13.01.1995 року належить [PERSON] (померла [INFO] ). Заява подана у порядку окремого провадження. Суд своєю ухвалою від 27.06.2025 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року на 08:00 годину 02.09.2025 року. Заявник подав до суду заяву (вх.№6525) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить заяву задовольнити з підстав зазначених у заяві (вх.№4570) за наявними у матеріалах справи доказами. Представник заінтересованої особи Свалявської міської ради Закарпатьскої області належним чином повідомлений про розгляд справи. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.16). Заперечень на заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами і матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - заявник, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; ч.1 ст.293 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника (юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети). Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права розпоряджатися належним йому майном (земельною ділянкою) та вчинення дій для її оформлення. Судом досліджено надані заявником докази: копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області, відповідний актовий запис №94 від 18.06.2011 року, згідно якого [PERSON] (мама заявника) померла [INFO] ;копія державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 010-00192 від 13.01.1995 року, виданого [PERSON] на підставі рішення третьої сесії Свалявської міської Ради народних депутатів від 23.12.1994 року про передання у приватну власність земельної ділянки площею 0,14 га на території Свалявської міської ради для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109; копія рішення Свалявської міської Ради народних депутатів третьої сесії 22 скликання від 23.12.1994 року "Про безоплатну передачу земель у приватну власність і тимчасове користування громадянам міста" для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва громадянам; копія списку громадян, яким безплатно передаються земельні ділянки у приватну власність, згідно якого [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,14 га, з якої: 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,04 га - садово-огородні ділянки; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2013 року; копія витягу 34676099 від 26.07.2013 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину. Оцінивши обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, враховуючи, що заявник не має можливості виготовити проєкт землеутрою, отримати кадастровий номер земельної ділянки та оформити право власності на земельну ділянку, що іншого порядку встановити факт, що має юридичне значення у заявника немає, суд вважає, що такі заявлені вимоги заявника необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищевказане, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, поскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник, в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. Суд не вирішує питання про судові витрати (у відповідності ч.7 ст. 297 ЦПК України). Статтею 129-1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved