Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Заступник керівника Уманської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Монастирищенської міської ради, Національної служби здоров`я України 23.06.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Підставою своїх вимог вважає, те що слідчим відділом Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024255360000789 від 01.10.2024 за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України. Вироком Монастирищенського районного суду від 04.02.2025 [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням. Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, з якими перебував на лікуванні у КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області, у період із 22.09.2024 по 02.10.2024 та з 04.10.2024 по 08.10.2024. Відповідно до наданого КНП «Монастиришенська багатопрофільна лікарня» розрахунку від 29.05.2025 № 161 загальна вартість лікування потерпілого [PERSON] у цей період склала : за вересень 2024 року - 12 426, 30 грн, з яких 897, 03 грн кошти місцевого бюджету, 11 305, 89 грн кошти Національної служби здоров`я України; за жовтень 2024 року - 9 637, 11 грн, з яких 758, 38 грн кошти місцевого бюджету, 8 704, 15 грн кошти Національної служби здоров`я України. На даний час відповідачем спричинена шкода у добровільному порядку не відшкодована. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради за рахунок бюджетних коштів на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Уманською окружною листом № 53/2-486 вих 25 від 03.06.2025 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Однак, Національна служба здоров`я України у листі № 25369/2-16-25 від 16.06.2025 зазначила про невжиття заходів претензійно - позовного характеру, спрямованих на стягнення із винної особи витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] та послалась на те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ. Одночасно у листі вказано про те, що НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду з відповідним позовом окружною прокуратурою. Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у сумі 20 010, 04 грн (кошти Державного бюджету України) до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані. Крім того, Уманською окружною прокуратурою листом від 03.06.2025 № 53/2-485вих-25 повідомлено Монастирищенську міську раду про виявлені порушення, та тим самим надано можливість відреагувати па порушення інтересів держави. Згідно з відповіддю Монастирищенської міської ради № 03-02-04/2534 від 19.06.2025 останньою повідомлено, що міська рада заходів до стягнення в судовому порядку коштів, затрачених на лікування [PERSON] не вживала. Таким чином, міська рада належним чином не здійснює покладені на неї обов`язки, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину до суду не пред`явлений та відповідні витрати не відшкодовані. Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти, зокрема до місцевого бюджету, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Беручи до уваги вищевикладене, Уманська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Монастирищенської міської ради про відшкодування витрат, затрачених на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 21 665, 45 грн на користь місцевого та державного бюджетів. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави в особі позивача Національної служби здоров`я України кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 20 010 та на користь держави в особі позивача Монастирищенської міської ради кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 1 655,41 грн. Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.07.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.08.2025 вирішено проводити заочний розгляд справи. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, просила його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. В судове засідання представник позивача Монастирищенської міської ради не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судове засідання представник позивача Національної служби здоров`я України не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, правом на надання відзиву не скористався, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подавав. В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі змісту п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини). Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Зазначене узгоджується у позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 806/1000/17 (адміністративне провадження № К/9901/2562/17) від 25.04.2018. Разом з цим, більш широке тлумачення зазначених понять наводить Верховний Суд при розгляді справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц). На думку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу та органу місцевого самоврядування може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Частиною 1, 2 ст. 57 ЦПК України встановлено, що органи та інші особи, які відповідно до ст. 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Відмова органів та інших осіб, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви або зміна позовних вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі. Зі змісту п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вбачається, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у ч. 2 ст. 4 ЦПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи. Відтак, тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Відповідно до п. 1.4. Статуту комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області засновником, власником та органом управління майном підприємства є Монастирищенська міська територіальна громада в особі Монастирищенської міської ради Черкаської області (надалі - засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітнім та підконтрольним засновнику (а.с. 49 - 55). Таким чином, Монастирищенська міська рада є органом місцевого самоврядування, повноваження якого визначені правовстановлюючими документами та наділена повноваженнями розпорядження майном та коштами КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області. Судом встановлено, що 03.06.2025 за № 53/2-485Вих-25 заступник керівника Уманського окружної прокуратури звернувся з листом до Монастирищенської міської ради з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, у відповідь отримав лист № 03 - 02 - 04/2534 від 19.06.2025 про те, що заходи щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, [PERSON] , [INFO] , про відшкодування витрат на потерпілого [PERSON] , не вживалися (а.с. 40 - 43). 28.05.2025 за № 53/2-461Вих-25 заступник керівника Уманського окружної прокуратури звернувся з листом до КНП «Монастирищенської багатопрофільної лікарні» Монастирищенської міської ради з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, у відповідь отримав лист № 161 від 29.05.2025 зокрема, про те, що підприємство не пред`являло та не має наміру пред`являти позов до [PERSON] , [INFO] , про відшкодування витрат на потерпілого [PERSON] ; не заперечує проти представництва Уманською окружною прокуратурою законних інтересів підприємства та пред`явлення позову прокуратурою в інтересах підприємства (а.с. 25 - 29). Так, згідно з п. п. а, г ч. 8 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України та аналогічно - з районного бюджету (п.п. а, б, в ч. 3 ст. 89 Бюджетного кодексу України) належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (багатопрофільні лікарні та поліклініки, що виконують специфічні загальнодержавні функції); інші програми в галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, тому неповернення коштів, витрачених на лікування потерпілої особи від злочинних посягань, призводить до порушень державних інтересів у вигляді фінансових втрат та недоотримання коштів на інші визначені бюджетним законодавством потреби. Згідно з Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101, Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є: 1) реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); 2) виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; 3) внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до п. 5 п. п. 14 Положення, НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників. Між НСЗУ в особі голови Гусак Н.Б. і КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області в особі Григоренка І.М. укладено договір № 4087-Е124-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до якого надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів (а.с. 30 - 39). 03.06.2025 за № 53/2-486Вих-25 заступник керівника Уманського окружної прокуратури звернувся з листом до Національної служби здоров`я України з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, у відповідь отримав лист № 5375-25 від 17.06.2025 про те, що НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особам, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готова до співпраці в межах повноважень (а.с. 44 - 48). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» № 2168-VIII від 19.10.2017 відповідно до цього Закону держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Таким чином, як на час звернення до суду з позовом так і на час розгляду справи в суді порушення інтересів держави полягає у ненадходженні коштів до державного та місцевого бюджетів, представленого Монастирищенською міською радою та Національною службою здоров`я України. Однією з умов для наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження. Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦПК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З огляду на те, що кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, тому їх розпорядником на момент проведення лікування була Монастирищенська міська рада та Національна служба здоров`я України, відповідно саме дані суб`єкти владних повноважень мали б здійснювати захист прав та інтересів держави, яку представляє з питань, порушених у позові. Таким чином, судом встановлено, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Монастирищенська міська рада Черкаської області та Національна служба здоров`я України. З матеріалів справи вбачається, що порушення триває з 08.10.2024 (з моменту завершення лікування потерпілого [PERSON] ), проте до цього часу заходи усунення порушень суб`єктом владних повноважень не вживалися. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Так, на виконання вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 заступником керівника Уманського окружної прокуратури 20.06.2025 № 53/2-545вих - 25 та № 53/2-546вих-25 повідомлено Монастирищенську міську раду та Національну службу здоров`я України, відповідно про здійснення Уманською окружною прокуратурою представництво інтересів держави в суді в особі Монастирищенської міської ради та Національної служби здоров`я України (а.с. 57 - 60). Враховуючи те, що порушення вимог чинного законодавства триває протягом значного проміжку часу, зволікання, попри інформування місцевою прокуратурою про наявні порушення, не звернення з відповідним позовом до суду явно свідчить про нездійснення Монастирищенською міською радою та Національною службою здоров`я України захисту інтересів держави, тобто її бездіяльність. Враховуючи викладене, судом встановлено, що у даному випадку має місце порушення інтересів держави, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Відтак, з огляду на предмет та підстави заявленого позову, прокурором належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно з вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 4.02.2025 визнано [PERSON] (відповідача) винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання (а.с. 18 - 19). За змістом мотивувальної частини вищезазначеного вироку суду встановлено, що [PERSON] 22.09.2024 близько 14 год 00 хв прибув до домоволодіння свого знайомого [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . Цього ж дня, близько 16 год 00 хв, перебуваючи у вітальній кімнаті вказаного домоволодіння, між [PERSON] та [PERSON] виникла словесна суперечка, яка переросла у конфлікт в ході якого в останнього на ґрунті неприязних відносин виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, [PERSON] кулаком правої та лівої рук, почергово, наніс близько трьох ударів в обличчя [PERSON] , від чого той не втримав рівновагу та впав на спину на поверхню підлоги. Продовжуючи свої злочинні дії, без розриву у часі, [PERSON] взяв до рук дерев`яну палицю, яка стояла у вітальній кімнаті біля дивану та відразу наніс [PERSON] не менше шести ударів дерев`яною палицею по різних частинах тіла, в тому числі по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основи 5-ї проксимальної фаланги правої кисті зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; струсу головного мозку, рвано-забитих ран лобної, потиличної тім`яної ділянок голови, рвано-забитих ран лівої вушної раковини, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; гематоми лівого плеча, гематоми лівої половини грудної клітки, гематоми спини зліва, гематоми лівої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України (а.с. 18 - 19). Згідно з висновком експерта № 05 - 7 - 01/504 від 15.10.2024 у [PERSON] , [INFO] , виявлено травму голови: струс головного мозку, рвано-забиті рани лобної, потиличної та тім`яної ділянок голови, рвано-забиті рани лівої вушної раковини, субкон`юктивальний крововилив лівого ока; закритий перелом основи 5-ї проксимальної фаланги правої кисті зі зміщенням уламків; гематому лівого плеча, гематому лівої половини грудної клітки, гематому спини зліва, гематому лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (22.09.2024) та медичній карті стаціонарного хворого, і відносяться: - закритий перелом основи 5-ї проксимальної фаланги правої кисті зі зміщенням уламків до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; - струс головного мозку, рвано-забиті рани лобної, потиличної та тім`яної ділянок голови, рвано-забиті рани лівої вушної раковини, субкон?юктивальний крововилив лівого ока до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; - гематома лівого плеча, гематома лівої половини грудної клітки, гематома спини зліва, гематома лівої гомілки до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 20 - 24). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Постановою КМ України від 16.07.1993 № 545 затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання ( далі - Порядок). Згідно з п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого з стаціонара лікувального закладу. Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обумовленість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Відповідно до листа КНП «Монастирищенська банатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради Черкаської області № 4800-25 від 29.05.2025 [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні: з 22.09.2024 до 02.10.2024 - 11 ліжко-днів. Діагноз: S06.0 Струс головного мозку. Супутні захворювання: S09.7 Множинні травми голови. Множинні забито-рвані рани голови. Забій м`яких тканин обличчя. S40.0 Ушиб плеча та плечового поясу. Гематоми лівого плеча та лівої половини грудної клітки та спини. SO1.3 Відкрита рана вуха. Рвано-забиті рани лівої вушної раковини. S05.1 Ушиб очного яблука та тканин орбіти. Навколоорбітальні контузії обох очей. Субкон`юктивальний крововилив лівого ока. S61.8 Відкрита рана інших частин зап`ястку і кисті. Рвано-роздавлена рана правої кисті. Перелом основи 5-ї проксимальної фаланги правої кисті. S80.1 Ушиб інших і неуточненої частини гомілки. Забій, гематома лівої гомілки. з 04.10.2024 до 08.10.2024 - 5 ліжко-днів. Діагноз: S61.8 Відкрита рана інших частин зап`ястку і кисті. Інфікована рана правої кисті. Супутні захворювання: S62.6 Перелом інших пальців кисті. Перелом основи 5-ї проксимальної фаланги правої кисті. Вартість 1 ліжко-дня у вересні 2024 року складала 1 380,70 грн (в т.ч. місцевий бюджет - 99,67 грн: кошти НСЗУ - 1 256,21 грн; власні кошти - 24,82 грн), вартість перебування у лікарні за вересень - 12 426,30 грн (в т.ч. місцевий бюджет - 897,03 грн; кошти НСЗУ - 11 305,89 грн: власні кошти - 223,38 грн), (без вартості затрачених пацієнтом медикаментів). Вартість 1 ліжко-дня у жовтні 2024 року складала 1 376,73 грн (в т.ч. місцевий бюджет - 108,34 грн, кошти НСЗУ - 1 243,45 грн; власні кошти - 24,94 грн), вартість перебування у лікарні за жовтень - 9 637,11 грн (в т.ч. місцевий бюджет - 758,38 грн; кошти НСЗУ 8 704,15 грн; власні кошти - 174,58 грн) (без вартості затрачених пацієнтом медикаментів) (а.с. 28 - 29). Тілесні ушкодження та період лікування потерпілого [PERSON] відповідають тим тілесним ушкодженням та періоду їх утворення, що встановлені вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 4.02.2025 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України. Таким чином, прокурором доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом та НСЗУ на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, вчиненого [PERSON] , відтак наявний причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом та НСЗУ витрати на лікування потерпілого підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Доказів звернення з цивільним позовом та його вирішення у кримінальному провадженні про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved