Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

12.04.2024 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , про що складено актовий запис № 658 від 30.05.1995 року. [INFO] померла її мати [PERSON] , про що складено актовий запис № 1570 від 17.12.2016 року. Державним нотаріусом постановою від 31.10.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, яка прийняла спадщину після смерті її батька, але не оформила своїх спадкових прав. Нотаріус у постанові зазначив, що факт родинних відносин не підтверджується, в зв`язку з тим, що неможливо уточнити поштову адресу житлового будинку. Після внесення відділом РАЦС змін до актового запису про смерть її батька, а саме уточнення прізвища, позивач знов звернулась до нотаріуса, однак листом від 29.02.2024 року Друга Криворізька державна нотконтора повідомила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у Договорі про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 28.05.1962 року за реєстровим номером 1-3339, номер будинку вказаний як « [ADDRESS] на сьогоднішній момент будинок зареєстрований в БТІ під [ADDRESS] . У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., з господарськими будівлями: літньою кухнею «Б», погребом «В», водоколонкою І, колодязем ІІ, огорожею І, воротами 2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримку позову та про розгляд справи у його та позивача відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника та про те, що залишає вирішення справи на розсуд суду, а також просить долучити клопотання з поясненнями до матеріалів справи. У своїх поясненнях відповідач зазначає, що при розгляді пакету документів доданих до позовної заяви за архівною довідкою архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 01.12.2023 № 12/25-01/693 було з?ясовано, що рішенням виконкому Тернівської райради народних депутатів від 14.01.1977 № 24 «Об упорядочении номерации домов» затверджено нову нумерацію будинкам, але до зазначеного рішення не додано «Приложения». 14.05.2024 при спілкуванні в телефонному режимі (0962870424) з начальником архівного відділу виконкому Криворізької міської ради Гонтар Вітою Олексіївною було з?ясовано, що додаток до вищевказаного рішення в архівних документах міста відсутній. Додатково повідомляють, що виконком районної у місті ради не володіє документами, які б підтверджували зміну та встановлення нумерації з будинку [ADDRESS] . Інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного ресєтру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] відсутня станом на 14.05.2024 р.. Зазначають, що довідка з КП «Криворізьке БТІ» ДОР, в якій би підтверджувалась ресєтрація спадкового майна за вищезазначеними адресами та спадкодавцями, до суду позивачем не надано. Щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, відповідач зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 1277 ЦКУ у разі відсутності спадкоємців або не прийняття спадщини орган місцевого самоврядування виступає стороною в таких правовідносинах від імені відповідної територіальної громади. Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради вважає, що не можна вважати відповідачем Виконавчийи комітет Тернівської районної у місті ради відповідальною особою за виникнення цього спору, та в даному спірному випадку не вбачається ніяких правових підстав для стягнення судових витрат, в зв`язку з тим, що Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради права Позивача за цим позовом не порушував. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом; довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Отже, позивачем у спорах про визнання права власності у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про народження [PERSON] , де батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.9), свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10), свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11); свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12); свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 13); свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 14); постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.08.2018 (спадкова справа № 506/2017); відповіді державної нотконтори від 29.02.2024 року № 513.02-14; акту від 30.03.1962 р. про вивід земельної ділянки загальною площею 700 кв.м за адресою пос. В.Терни по [ADDRESS] в користування [PERSON] (а.с. 17), договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно (а.с. 18); рішення Виконкому Тернівської райради депутатів трудящих від 17.04.1973 № 111 (а.с. 20); реєстраційнного посвідчення БТІ (а.с. 21); лист Виконкому Криворізької міської ради Архівного відділу від 01.12.2023 року № 792/12/25-01 (а.с. 22); архівну довідку щодо перейменування [ADDRESS] (а.с. 23); рішення Виконкому Тернівської райради депутатов трудящих від 14.01.1977 (а.с. 24); будинкової книги (а.с. 26); технічного паспорту житлового будинку садибного типу за адресою об`єкта: [ADDRESS] , виготовлений станом на 23.02.2024 (а.с. 27-42); спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 120 -139), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Після смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] , позивач [PERSON] звернулась до Другої Криворізької нотаріальної контори із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало її померлій матері, [PERSON] , що на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а саме: на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотконтори від 31.10.2018 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало її померлій [INFO] матері [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що неналежно оформлені правовстановлюючі документи на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та неможливістю встановлення факту, що має юридичне значення, а саме не підтверджується факт належності померлому житлового будинку, в зв`язку з неможливістю уточнення поштової адреси, за якою знаходиься вищевказаний житловий будинок, а також не підтверджується факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] . Після підтвердження факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , Друга криворізька державна нотаріальна контора, листом від 29.02.2024 року № 513.02-14, повідомила [PERSON] , про те, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у Договорі про надання в безстрокове користуванняі земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною конторою від 28.05.1962 року, за реєстровим № 1-3339, номер будинку вказаний як « [ADDRESS] на сьогоднішній момент будинок зареєстрований в БТІ під «№ 2», який розташований по [ADDRESS] . Згідно з актом від 30.03.1962 року, виданим представником Управління головного архітектора Жук Г.Є., відповідно до рішення виконкому міської ради трудящих від 07.03.1962 року за № 6, [PERSON] , було відведено земельну ділянку загальною площею 700 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення Виконкому, 16.04.1962 року було укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку [PERSON] , посвідчений Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 28.05.1962 року за реєстровим № 1-3339, де номер будинку вказаний як « [ADDRESS] . Рішенням Виконкому Тернівської районної ради депутатів трудящих № 111 від 17.03.1973 року було прийнято в експлуатацію індивідуальний житловий будинок гр. [PERSON] , який проживає на [ADDRESS] , з корисною площею 40,10м2. 28.05.1973 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення , яким засвідчено належність на праві приватної власності батькові позивача [PERSON] будинку, який розташований по [ADDRESS] , із зазначенням розміру житлового будинку 7,95х5,95 м2 з господарськими будівлями. Рішенням Виконкому Криворізької міської ради депутатів трудящих від 28.10.1975 р. № 350 «Про впорядкування назв вулиць, площ та провулків» [ADDRESS] , що підтверджується архівною довідкою відділу виконкому Криворізької міської ради від 01.12.2023 року № 792/12/25-01. Також, згідно рішення Виконкому Тернівської райради депутатів трудящих № 24 від 14.01.1977 р. «Про впорядкування нумерації будинків», було затверджено нову нумерацію будинків Тернівського району м. Кривого Рогу, згідно Додатку, який, відповідно до листа архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради, не зберігся. При цьому факт належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , та, який наразі розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується записами у будинковій книзі. На титульному аркуші будинкової книги, ведення якої розпочато 17.10.1963 року, значиться адреса: номер будинку « [ADDRESS] . На сторінці другій, зазначеної будинкової книги «І Розділ», міститься штамп, проставлений головою квартального комітету № 28 Тернівської районної ради депутатів трудящих від 02.09.1977 року, на якому зазначена нова адреса будинку: « [ADDRESS] ». Також рішенням Криворізької міської ради від 26.01.2024 року № 2421, провулок Опаріна було перейменовано на провулок Веселий Кут. Крім цього, в матеріалах справи міститься технічний паспорт від 25.02.2024 року, відповідно до якого до складу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , входять: житловий будинок А-1, загальною площею 40,1м2, житловою 22,6 м2, з господарськими будівлями: літня кухня «Б», погріб «В», водоколонка І, колодязь ІІ, огорожа № 1, ворота № 2, із зазначенням розміру житлового будинку 7,95х5,95 м2, що відповідає схематичному плану будинку « [ADDRESS] , який виданий [PERSON] 04.02.1970 року, та міситься у матеріалах спадкової справи № 506/2017. Із правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.09.2021 (справа №227/3750/19), слідує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Так, в обґрунтування свого звернення до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, позивач посилається на постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі свідоцтва про право на спадщину, у якій зазначається про те, що підставою для відмови у видачі позивачу такого свідоцтва стали розбіжності у назві вулиці та номері будинку спадкового майна, який наданий в документах для оформлення спадщини. З огляду на вищевказані обставини, визнання права власності на спадкове майно за позивачем у судовому порядку є винятковим способом захисту в розумінні правового висновку Верховного суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, оскільки існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлих [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , тобто спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці першої черги відсутні, за життя спадкодавцем заповіт не складався. До спадкового майна входить домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., з господарськими будівлями: літньою кухнею «Б», погребом «В», водоколонкою І, колодязем ІІ, огорожею І, воротами 2, яке належало спадкодавцю [PERSON] , після смерті її чоловіка [PERSON] , на підставі реєстраційного посвідчення Криворізького міського Бюро технічної інвентаризації від 28.03.1973 року № 194, на житловий будинок [ADDRESS] , із зазначенням розміру житлового будинку 7,95х5,95 та надвірні будівлі. Відповідно до статей 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину, що залишилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, чим порушено її законне право на отримання спадщини, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, що і дає підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved