Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 14 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 305. В обґрунтування позову зазначено, що 14 липня 2001 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . 07 травня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання про надання строку на примирення в два місяці. Позивач [PERSON] не заперечувала проти задоволення клопотання. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01.07.2025 клопотання відповідача про надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення задоволено. Надано сторонам строк для примирення терміном два місяці, тобто до 31.08.2025 року. В судове засідання 01.09.2025 позивач [PERSON] не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 липня 2001 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 305, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Позивач посилається на те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу положень ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, а вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не мали позитивного результату. Крім того, судом враховано те, що відповідач заперечив щодо розірвання шлюбу, однак після поновлення провадження у справі позовні вимоги підтримав. Таким чином, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14 липня 2001 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позивач не заявила вимогу про стягнення з відповідача на свою користь понесених судових витрат по справі, то суд відповідно не вирішує питання щодо їх розподілу.

Outcome: approved