Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

07.07.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла справа за позовною заявою [PERSON] подана через представника [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 лютого 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 14 лютого 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за № 47. Далі в позові зазначив, що від вказаного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З позову слідує, що внаслідок погіршення сімейних стосунків сторони припинили спільне життя з березня 2024 року. Далі в позові вказав, що з відповідачем втрачене взаєморозуміння, різні характери, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Збереження подружніх відносин суперечать їх інтересам. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. В результаті позивач прийшов до висновку, що поновлення шлюбних відносин між ним та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 лютого 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис за № 47. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. В позові та в заявах від 04.08.2025, 04.09.2025, зазначили про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавала. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 14.02.2015 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Вищетарасівка, Томаківський район, Дніпропетровська область, громадянка України, зареєстрували шлюб, про що 14.02.2015 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за №47. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.16). Відповідно до копії паспорту громадянина України № [NUMBER] виданого органом 2314 від 25.05.2021, гр. [PERSON] , народився [INFO] в м.Запоріжжі, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.7-10). Відповідно до паспорту громадянки України № [NUMBER] виданого органом 2314 від 20.12.2019, гр. [PERSON] народилась [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.11-14). Сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 03.11.2015, актовий запис № 790 (а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися з березня 2024 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювала, відзиву на позов не надавала. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не зверталась з заявою про відновлення їй дошлюбного прізвища. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Outcome: approved