Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права батька на спілкування з дітьми та їх виховання, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Позивач перебував у\~шлюбі з\~відповідачкою,\~ [PERSON] ,\~який зареєстровано\~17\~червня 2006\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Сторожинецького районного\~управління юстиції\~Чернівецької області,\~актовий запис №60. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( копії свідоцтв про народження дітей долучаються до матеріалів позовної заяви), Сімейне життя у позивача з відповідачкою не склалося та рішенням Сторожинецького районного суду від 15.03.2024 року шлюб розірвано (копія рішення суду про розірвання шлюбу долучається до матеріалів позовної заяви). Після розірвання шлюбу, за згодою сторін, діти залишились проживати з відповідачем [PERSON] . Зазначає,\~що після\~народження дітей\~він їх\~утримував і\~виховував,\~створив належний\~домашній побут,\~гуляв з\~дітьми,\~організовував та\~фінансував їм\~відпочинки в\~тому числі і відпочинок на морі. З самого дитинства привчав дітей до спорту, щоденних зарядок, обирав та організовував відвідування дітьми розвиваючих гуртків. Після розірвання шлюбу, [PERSON] припинила підтримувати із позивачем стосунки і перейшла проживати в м. Чернівці, забравши з собою дітей. З метою усунення непорозумінь, скандалів, невинними очевидцями та учасниками могли стати і неповнолітні діти, позивач не заперечував на зміну місця проживання дітей, хоч дана подія для дітей причинила психологічну травму, адже їм необхідно було змінити друзів, школу, виїхати від бабусі, дідуся та батька. Переїхавши на нове місце проживання, відповідачка почала чинити перешкоду у побаченні позивача з дітьми, спілкуванні з ними, приймати участь у їх вихованні. В зв`язку\~з зазначеними\~обставинами,\~позивач змушений\~був звернутися\~з заявою\~у службу\~у справах дітей Сторожинецької міської ради щодо визначення способу участі у вихованні дітей. 07.06.2024\~року,\~виконавчий комітет\~Сторожинецької міської\~ради на\~підставі рекомендацій\~комісії з\~питань захисту\~прав дитини\~від 05.06.2024\~р №\~12-50/2024\~ухвалив рішення\~№ 162\~яким було\~визначено слідуючий\~спосіб участі\~батька у\~вихованні дітей-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] ,\~а саме; право зустрічей\~з дітьми\~з 15\~год.\~п`ятниці по\~18.00\~год.\~неділі (двічі\~на місяць,\~за домовленістю\~із матір`ю,\~попередивши її\~письмово,\~не пізніше\~ніж за\~два дні\~про зустріч)\~з правом\~ночівлі у\~батька; св`яткувати разом\~із батьком\~його днів\~народження та\~днів народжень\~дідуся та\~бабусі (\~його батьків); спільного проведення часу з дітьми під час шкільних канікул, а саме половину канікулярного періоду. Однак, відповідач [PERSON] надалі перешкоджає позивачу в побаченнях з дітьми, демонструючи свою зверхність та зневагу до норм чинного законодавства, вчиняючи протиправні та антиморальні вчинки. Так, на CMC повідомлення позивача про можливість зустрічі з дітьми, [PERSON] відповідала лайкою, посилала на адресу позивача CMC повідомлення в грубій, нецензурній формі , заборонила дітям із батьком спілкуватися у будь-який спосіб в тому числі і в телефонному режимі, змінила навмисно місце проживання, яке невідоме не лише позивачу, а і службі у справах дітей, що підтверджується листом № 1/2329 від 07.10.2024 року, копія якого долучена до матеріалів позовної заяви. В зв`язку з такою поведінкою відповідачки, позивач змушений був звертатись з відповідними заявами в службу у справах дітей, правоохоронні органи Однак, відповідачка і надалі продовжує чинити перешкоду у вихованні дітей, побачення та спілкуватися з ними, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач просить суд визначити йому способи участі у вихованні дітей, шляхом побачень та спілкування з ними та стягнути судові витрати з відповідача по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 23.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.05.2025 року. Представник відповідача [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідачка не дотримувалась графіку побачень дітей з батьком визначеним рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради, надані Позивачем копії заяв начальнику ВП №1 ЧРУП в Чернівецькій області жодним чином не підтверджують факту здійснення матір`ю перешкод батьку у спілкуванні та побаченні з дітьми, оскільки нам невідомі результати здійсненої перевірки за даним фактом. Звернула увагу суду, що в суді перебували декілька справ стосовно притягнення до відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильство, а саме справа №727/5705/23, №723/113/24, 723/5537/23, 723/2030/24, 723/2012/22. Однак деякі з цих справа були закриті у зв`язку з відсутністю зазначеного у протоколі складу адміністративного правопорушення, через не правильну кваліфікацію працівниками поліції складу правопорушення та неналежного оформлення матеріалів справи. Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.12.2023 року у справі №723/5537/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173- ч.1 КУпАП. Виходячи з вищевикладеного повідомляє, що відповідачка не повідомляла адресу свого проживання через постійні конфлікти з останнім та хвилювання з приводу того, що дізнавшись її адресу чоловік буде вчиняти відносно неї психологічне та фізичне насильство. Окрім того позивачу відомі місця навчання його дітей, чим він користується забираючи звідти дітей не повідомивши про це матір. Звертає увагу суду, що у рішенні виконавчого комітету Сторожинецької міської рали від 07.06.2024 року №162 зазначено, що батько має право на побачення з дітьми попередньо узгодивши їх з матір`ю шляхом письмового повідомлення матері за 2 дні до зустрічі. Жодного разу позивачем не було надіслано письмового повідомлення та узгодження днів побачень з дітьми з матір`ю, позивачем також не додано таких доказів до позовної заяви, з чого випливає, що позивач сам жодного разу не дотримався порядку побачень з дітьми встановленого рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської рали від 07.06.2024 року №162. Звертає увагу суду, що діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] є дітьми різного віку і спосіб участі у вихованні та побаченнях з кожним з них мають визначатись окремо. Як матір доньки, якій на сьогоднішній день 5 років, відповідач впевнена в тому, що до досягнення нею як мінімум семирічного віку тривале перебування дитини у відриві від звичайного середовища, матері та близьких, з яким вона безперервно спілкується все життя, може завдати дитині психологічної травми. З урахуванням того, що малолітня [PERSON] ніколи не проживала постійно разом із батьком і має сталий емоційний зв`язок з матір`ю, агресивну поведінку батька відносно матері, статеву ознаку дитини, обмеження права батька на спілкування з дитиною шляхом відмови у ночівлі разом із батьком повністю відповідає інтересам дитини відповідного віку. Вимоги позивача щодо визначення способів його виховання дитини є не чіткими, нічим не аргументовані та не відповідають якнайкращим інтересам дитини. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі занеобґрунтованістю та безпідставністю. Позивач надіслав відповідь на відзив, в якій зазначив, що жодних обставин або доказів, які б унеможливлювали його право як батька на спілкування із малолітньою дочкою, чи обставин, які б свідчили, що його спілкування з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку дитини та обумовлювало його побачення з дитиною у присутності матері, відповідачем не доведено та доказів не містять. Зазначив, що має право на безпосередню участь в житті і вихованні дитини та на зустрічі з дитиною без присутності матері, оскільки постійний контроль матері за зустрічами батька та дитини не буде сприяти ефективній реалізації права дитини і батька на особисте спілкування, налагодження близьких відносин та призвести до втрати емоційного зв`язку з дитиною. Аргументи і посилання відповідача щодо зміни порядку спілкування з дітьми не можуть братися судом до уваги, оскільки, станом на теперішній час і дату рішення відповідачем не оскаржувалось, не ініціювалось питання щодо його зміни в передбаченому законодавством порядку. Позивач неодноразово звертався до виконкому Сторожинецької міської ради через те, що відповідачка обмежує його побачення з дітьми в т.ч. до відділення поліції №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області (22.05.2024, 23.12.2024,21.04.2025). За результатами розгляду заяв позивача, ССД вирішувалось питання щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП. Твердження відповідачки з приводу побоювання не підтверджуються ні вироком ні постановами суду. Постановами Сторожинецького районного суду Чернівецької області (справа № 723/5705/23, № 723/113/24, 723/2030/24) провадження в справах про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях, зазначеного у протоколах, складу адміністративного правопорушення. Твердження відповідачки, що позивачем жодного разу не надіслано письмове повідомлення (за 2 дні до зустрічі) та не узгоджувалися дні побачень з дітьми не- відповідає дійсності, що підтверджується скріншотами переписки для прикладу: від 19.02.2025, 19.03.2025, 04.04.2025, 14.05.2025 тощо. Ухвалою суду від 09.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] \~надіслала заяву про розгля справи без участі відповідача та його представника, заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить ухвали рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду від 15.03.2024 по справі №723/289/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №135 від 06.06.2025 затверджено висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні своїх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наступним чином: з 10 години щосуботи по 19.00 годину щонеділі, за бажанням дітей, за місцем проживання батька, без присутності матері; святкування днів народжень дітей, релігійних та державних свят кожного парного року (2026,2028 і так далі) попередивши матір, за бажанням дітей, без обмеження місця зустрічей; дні народження батька, а саме 01 січня, з. 10.00 по 18.00 год. щороку, за бажанням дитини, без обмеження місця зустрічей; необмежене спілкування батька з дітьми засобами зв`язку; в день побачень батько може забирати дітей із садочка, школи, з дому, особисто, за їх бажанням, та з попереднім повідомленням матері про це (електронними засобами зв`язку); в періоди хвороб дітей, батько має право безперешкодно відвідувати їх в лікувальних закладах; спільний відпочинок з дітьми половину осінніх, зимових та весняних канікул (попередивши матір, не пізніше ніж за 5 днів, яку саме частину даного періоду діти будуть проводити з батьком), а також щорічно 21 день літніх канікул, за бажанням дітей (попередивши матір, не пізніше ніж за 10 днів, яку саме частину даного періоду діти будуть проводити з батьком). Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial