Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 28.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено електронний Договір № 4337739 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 4 000 грн., строк кредиту 350 днів з 28.01.2024 року по 12.01.2025 року із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Договір № 4337739 від 28.01.2024 року був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «78349». ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через систему Ipay.ua, на підставі укладеного договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012 року) та отримало Ліцензію Національного банка України. За інформацією в листі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до зазначеного договору № 4337739 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 4 000 грн., шляхом зарахувань кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4337739 від 28.01.2024 року у період з 28.01.2024 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 24\~302,71 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 1,20 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 8,80 грн. Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25.10.2024 року між: ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору № 4337739 від 28.01.2024 року перед Позивачем не сплачена і складає 36\~190,34 грн., з яких тіло кредиту\~3\~998,8 грн., 24\~293,91 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 7\~897,63 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих позивачем. У зв`язку з цим просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором в сумі складає 36\~190,34 грн., з яких тіло кредиту\~3\~998,8 грн., 24\~293,91 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 7\~897,63 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих позивачем. Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання представник позивача не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви не заперечував проти розгляду справи без представника позивача та заочного рішення. Крім того, представником позивача було надано до суду відповідь на відзив, в якому останні зазначає наступне. Так, на підтвердження укладання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», Позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви №6), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «78349», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Крім того, Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок Кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до позовної заяви. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення". Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до Розрахунку заборгованості від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (копію додано до позовної заяви). Як Первісний Кредитор, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій. За умовами п. 6.4. Договору Первісним кредитором було нараховано штрафні санкції в розмірі 2000 грн. Враховуючи вищезазначене Відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4337739 від 28.01.2024 року загальною сумою 36190,34 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 3998,8 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 24293,91 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 79 календарних днів 7897,63 грн. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. (Витяг з реєстру боржників, щодо Відповідача додано до позовної заяви). Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов?язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Враховуючи вищезазначене, Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Отже, відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. У судове засідання відповідач не з`явився, надавши до суду відзив, згідно якого він просив відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав, а саме так позивачем не було надано належних та допустимих доказів перерахунку коштів у розмірі 4000 грн. первісним кредитором, тобто ТОВ «Лінеруа Україна». Також позивачем не надано доказів, стосовно того, яке відношення ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» має до даного кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Лінеруа Україна». Крім того, з наданих документів не можливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснення операцій, відсутні реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який було здійснено перерахування кредитних коштів). Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, складений самим позивачем і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Крім того, на думку відповідача позивачем було незаконно нарахована комісія. Також відповідач заперечував щодо стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що вона є завищеною, неспівмірною із складністю справи та підлягає зменшенню. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір, а саме: договір про надання споживчого кредиту від 28.01.2024 року. За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 4000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 350 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 25 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується, якщо клієнт до 21.02.2024 року включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримує від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 39 000 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 36 510 грн.(а.с. 26-46) Факт зарахування коштів 28.01.2024 року у розмірі 4000 грн. на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 336516195, підтверджується листом від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 22) Між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024. Відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. (а.с.72-81) У\~ст.1077 ЦК України\~зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобо`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1ст. 512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Відповідно до ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Уклавши договір відступлення прав вимоги (факторингу) № 25/10/2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.(53-54) Так,\~статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628\~ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач на момент звернення із позовною заявою, заборгував перед позивачем борг за кредитним договором № 4337739 від 28.01.2024 року в загальній сумі 36\~190,34 грн., з яких тіло кредиту\~3\~998,8 грн., 24\~293,91 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 7\~897,63 грн.\~заборгованість за процентами нарахованих позивачем.(а.с.56-69) Згідно з нормою ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Що стосується наданого відповідачем відзиву, суд не приймає його до уваги, у зв`язку з тим, що позивачем було надано обґрунтовані докази отримання кредиту відповідачем, що підтверджується копіями матеріалів справи. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України\~оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту. Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати які складаються із наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року (а.с.140), заявки на виконання доручення від 10.12.2024 року (а.с.23), рахунку на оплату від 10.12.2024 року (а.с.55)., акту №6404 від 10.12.2024 року, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката становить - 10000,00 грн. (а.с.70) Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10 000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом, обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved