Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера серії ВО\~№1094945 від 11.01.2025 в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою по справі в порядку спадкування право на завершення приватизації та право на реєстрацію за особою права власності (речового права) на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де [PERSON] зазначена, як [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті баби позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана їй у приватну власність згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де [PERSON] зазначена, як [PERSON] . Вказану спадщину прийняв син спадкодавця, батько позивачки [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, оскільки вступила у фактичне управління майном після смерті [PERSON] , проте за життя спадкових прав не вищевказане спадкове майно не оформив. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилось майно, яке він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] (позивачка) за заповітом. Представник позивачки зазначає, що нотаріус відмовив [PERSON] видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельну ділянку та зареєстрованого речового права на неї, а також відсутності можливості встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача до матеріалів справи долучає доказів, на підставі яких вважає, що можна зробити висновок про те, що [PERSON] , яка записана у рішенні Швейківської сільської ради та [PERSON] , яка записана у свідоцтві про смерть одна і та сама людина, яка є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . А тому з наведених підстав просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувані інформація про те, чи заведені спадкові справи після смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] та [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] та завірені копії, в разі їх заведення. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивачки разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі. Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Швейківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 16 березня 2003 року, [INFO] померла [PERSON] про, що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №4. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно до якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана їй у приватну власність згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де [PERSON] зазначена, як [PERSON] , що підтверджується витягом із рішення, який наданий Монастириською міською радою за №92/1 від 18 вересня 2024 року. Вказане спадкове майно прийняв син [PERSON] [PERSON] , що підтверджується даними, які надані старостою сіл Швейків та Заставці за №61 від 30.05.2025, згідно яких по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які свідчать про, що [PERSON] станом на дату відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Те, що де [PERSON] та [PERSON] є однією і тією особою свідчить ряд доказів, зокрема. Відповідно даних погосподарської книги за 1986-1990 роки у будинковолодінні за особовим рахунком за № [NUMBER] проживали [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (невістка), [PERSON] , [INFO] (внучка), [PERSON] , [INFO] (внучка). Відповідно до погосподарської книги за 1991-1996 роки у будинковолодінні за с особовим рахунком за № [NUMBER] проживали [PERSON] , [INFO] (голова), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (невістка) та [PERSON] , [INFO] (внучка). Згідно даних по господарської книги за особовим рахунком № [NUMBER] в будинковолодінню проживали [PERSON] , [INFO] (голова), [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] , [INFO] (невістка). Відповідно до інформації, яка надана Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області за №244/35.11.1-07.3 від 29.05.2025, за результатами проведеної перевірки по архіву Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть відносно [PERSON] , 1919 р.н., яка померла [INFO] виявлений актовий запис цивільного стану - №4, про смерть [PERSON] , [INFO] складений 11 березня 2003 року. Відповідно до архівної довідки №М-217/04-15 від 11.11.2024, яка видана Державним архівом Тернопільської області, у документах архівного фонду відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в метричній книзі про народження за 1874-1944 роки сіл Швейків, Доброводи Монастириського району є відомості, що [PERSON] (так в документі) народився [INFO] , батько [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] та мати [PERSON] (баба позивачки), дочка [PERSON] та [PERSON] . Номер метричного запису 12. В підтвердження вказаної інформації долучені копія записів із метричної книги про народження по селу Швейків, селу [PERSON] району за 1984-1944 роки, справа №103, том №1. Факт родинних\~відносин [PERSON] \~із позивачкою\~підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 1985 року, згідно з яким [PERSON] народилась [INFO] батьками якої записані: батько - [PERSON] та мати [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Трудолюбівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, згідно якого 18 липня 1966 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON] . 10 червня 2025 року приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із неналежним чином оформленням документів, в тому числі через те, що на земельну ділянку, яку спадкує позивачка, не розроблена технічна документація та не зареєстроване речове право на неї. 16 травня 2025 року [PERSON] звернулась до Монастириської міської ради із заявою за №М-514/05-01 щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, на що Монастириська міська рада у відповіді від 13 червня 2025 року рекомендувала звернутись із відповідною заявою до суду, оскільки з поданих документів не видно, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно інформації №31/01-16 від 25.08.2025, яка надана приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є., встановлено, що 17 жовтня 2018 року за №133/20 заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , спадкоємцем якого за заповітом є його дочка [PERSON] . Інших спадкоємців згідно матеріалів справі немає, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Згідно ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету\~Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За змістом ч. ч. 9, 10 ст.\~79-1\~ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Разом з тим, згідно висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, сторона позивачки надала письмові докази, з яких суд встановив, що [PERSON] , яка зазначена матір`ю [PERSON] , відповідно до даних архівної довідки за №М-217/04-15 від 11.11.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та [PERSON] , яка зазначена у рішенні 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, з урахуванням записів погосподарських книг є однією і тією ж особою. Через різницю в записах в документах щодо баби позивачки [PERSON] [PERSON] , зокрема в прізвищі та по батькові, Монастириська міська рада відмовила позивачці у розроблені технічної документації на земельну ділянку та реєстрації права на неї, яка залишилась після смерті баби позивачки, яку успадкував батько позивачки [PERSON] , а нотаріус у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, а також, те, що встановлення факту родинних відносин, на який звертає увагу позивач у мотивувальній частині позовної заяви та просить встановити, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, вважаю за доцільне встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та [PERSON] , яка зазначена у рішенні 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30 є однією і тією ж особою. Через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку позивачка не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, у зв`язку із смертю [INFO] батька [PERSON] [PERSON] , який успадкував майно після смерті своєї матері, проте за життя не оформив спадкових прав на них, вважаю, що такі права набула його дочка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.\~5\~ЦПК України вважаю, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування права на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана у приватну власність [PERSON] згідно рішення 6 сесії 22 скликання Швейківської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 18.12.1995 №30, де [PERSON] зазначена, як [PERSON] .

Outcome: approved