Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

До суду звернулись Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Він Фінанс» (далі ТОВ «Він Фінанс», позивач) із значеним вище позовом, який сформований в підсистемі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») та [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) був укладений договір кредитної лінії №L3357300. Відповідно до кредитного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» надали відповідачу позику. ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» виконали умови кредитного договору. 01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») укладений Договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за Договором кредитної лінії, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. 25.07.2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». Оскільки відповідач зобов`язання добровільно не виконує, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором№L3357300 від 10.02.2019 року, що становить 34337,87 грн., яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 21737,00 грн., суми збитків з урахуванням 3% річних у розмірі 1954,54 грн., суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 10646,33 грн., та судові витрати по справі. Також позивач просить суд у зв`язку з дією обмежень карантинного характеру та введенням воєнного стану на території країни поновити строк позовної давності для подання позову. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам справ щодо строків подання письмових заяв по суті справи. 10 червня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання первинним кредитором умов щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника. Також зазначено, що надані позивачем докази укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору та додаткових угод до кредитного договору не містять підпису відповідача, що в свою чергу позбавляє можливості встановити факт ознайомлення відповідача саме з тими документами, які були надані позивачем до суду. Просить суд не поновлювати позивачу строк для звернення до суду. Представник позивача правом на подання відповіді на відзив не скористався. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Він Фінанс». Відповідач у судовому засіданні підтримав свій відзив та просив відмовити у позові. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Позивач ТОВ\~«Він Фінанс»,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги зазначає,\~що 10.02.2019\~року Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Дінеро»\~укладений Договір\~кредитної лінії\~ №\~L3357300 з [PERSON] . На веб-сайті первісного кредитора розміщено публічний договір кредитної лінії, до якого приєднався відповідач, уклавши спеціальні умови договору кредитної лінії в порядку в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Позивачем на підтвердження укладення вищевказаного Договору кредитної лінії № L3357300 у електронній формі надано: загальні умови договору кредитної лінії; паспорт споживчого кредиту; спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії та довідку ТОВ «ФК «Дінеро» про ідентифікацію. Згідно виписки первісного кредитора, заборгованість за договором № L3357300 становить 21737,00\~грн.,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~в розмірі\~10850,00\~грн.;\~заборгованості за\~процентами у\~розмірі 1846,00\~грн.;\~заборгованості за\~нарахованими штрафами/пенею\~у розмірі\~3616,63\~грн.\~та заборгованості\~за комісією\~у розмірі\~5425,00\~грн. На підтвердження даної заборгованості позивачем наданий розрахунок. Відповідно до пунктів 1.2, 2, 3, 4 спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, вони створені у тому випадку, коли позичальник прочитав, оцінив та прийняв правила, регламентують порядок надання фінансових послуг ТОВ «ФК «Дінеро», паспорт споживчого кредиту, загальні умови договору кредитної лінії та пропозицію кредитора щодо спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, що були надані позичальнику через особистий кабінет на порталі; включають терміни, які визначаються та регулюються загальними умовами договору кредитної лінії; є невід`ємною частиною договору кредитної лінії та виконуватимуться сторонами відповідно до загальних умов договору кредитної лінії; укладаються дистанційно та мають юридичну силу без будь-якого підпису на папері. 01 липня 2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК\~«Довіра та\~Гарантія» укладений\~Договір відступлення\~прав вимоги №01072019, згідно з яким кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Згідно із п. 6.2.3. вказаного договору, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту внесення новим кредитором першого платежу відповідно до п. 7.2. цього Договору. При цьому виконання новим кредитором та кредитором умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Стягнення заборгованості боржників новий кредитор проводить з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» № 1706 від 25 липня 2024 року змінено назву товариства з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 63 8ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів(печаток)сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених ЦК України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За правилами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Звертаючись до суду з позовом, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування відповідачу від ТОВ «ФК «Дінеро» кредитних коштів на виконання Договору кредитної лінії № L3357300 від 10.02.2019 року. Суд зауважує, що надані позивачем докази укладення між ТОВ «ФК «Дінеро» та відповідачем кредитного договору не містять підпису відповідача, у тому числі й одноразового ідентифікатора, а лише містять напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» без ідентифікуючих даних, що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення відповідача саме з тими документами, які були надані позивачем до суду. У зв`язку з викладеним, суд вважає недоведеним факт надання кредитних коштів за цим Договором та існування кредитної заборгованості у зазначеному позивачем розмірі. Крім того, для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія - позивач повинен надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт прийому-передачі, а також докази на підтвердження оплати за договором. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Він Фінанс» вважає себе кредитором, право вимоги до якого перейшло на підставі Договору відступлення права вимоги. Однак товариством не надано суду реєстру боржників до договору відступлення права вимоги, підписаного уповноваженими особами ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Він Фінанс», яким би підтверджувалося набуття останнім права вимоги до відповідача. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за Договором відступлення права вимоги, в тому числі і за Договором №L3357300\~від 10.02.2019 року. Однак як передбачено п. 6.2.3. вказаного Договору, права вимоги переходять до нового кредитора саме з моменту внесення новим кредитором першого платежу. Таким чином, за відсутності в матеріалах справи належних доказів надання відповідачу кредитних коштів за вказаним кредитним договором, факту набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, тому відмовляє у задоволенні позову. Щодо вимоги позивача про поновлення строку позовної даності для подання даного позову, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Тобто, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, що звернені позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Оскільки у даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог та відповідач не заявив про необхідність застосування позовної давності, а тому дане питання судом не досліджується. Суд зазначає,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів\~на підтвердження\~викладених обставин\~та відповідачем\~в суді\~надані докази\~на спростування\~доводів позивача,\~а тому суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог. Згідно вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed