Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 16.05.2025 надійшов зазначений позов [PERSON] до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій Позивач просить суд: визначити їй додатковий двомісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.\~Пищики Білоцерківського району Київської області. На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який за життя постійно проживав в с.\~Городище-Пустоварівське Білоцерківського району Київської області в своїй квартирі по [ADDRESS] , на яку відкрилася спадщина після його смерті. Але останні місяці свого життя через потребу в сторонньому догляді за станом здоров`я він проживав з Позивачем у її будинку [ADDRESS] , де і помер. Спадкоємці першої черги, крім Позивача, відсутні. Похованням батька займалась Позивач. 14.05.2019 батько Позивача склав заповіт на все належне йому майно на її ім`я, але про цей заповіт вона дізналася лише нещодавно, коли перебирала документи в його квартирі. Після смерті батька Позивач не могла займатися оформленням спадкового майна через поганий стан здоров`я, згодом пройшла медичні обстеження, їй діагностовано захворювання на важку хворобу, що потребувало операції, спеціальної тривалої терапії, до того ж в умовах воєнного стану. Такі обставини обтяжливо впливають на її стан, на її життя та на її можливості вирішувати поточні життєві проблеми. Врешті решт, звернувшись з відповідною заявою до Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її батька, 13.05.2025 державним нотаріусом Руденко\~Н.П. було видано постанову про відмову в оформленні спадкових прав на спадкове майно через те, що вона в установлений законом строк спадщину не прийняла. Водночас Позивач вважає поважними причини пропуску нею строку для прийняття спадщини, тому звернулась до суду (а.с.\~1-3). Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, призначено підготовче судове засідання на 17.06.2025. Ухвалою суду від 17.06.2025 закрито підготовче провадження, витребувано у державного нотаріуса інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи та, за наявності такої, належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , призначено справу до судового розгляду на 25.07.2025, надалі відкладене на 29.08.2025 через тимчасову непрацездатність судді (а.с.\~48-50). У судове засідання Позивач не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а.с.\~42, 54); 17.06.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник Відповідача у судове засідання також не з`явився, належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.\~55); до суду 16.06.2025 від секретаря Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області надійшло письмове клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи без участі представника Відповідача (а.с.\~34). За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті\~211 ЦПК України); у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті\~247 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. За наявними матеріалами справи судом встановлено, що Позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.\~21), є дочкою [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 20.11.1962 Гор-Пустоварівською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис №\~19 (а.с.\~4), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] , [INFO] , серії\~ [NUMBER] , виданого 08.03.1986 Гор-Пустоварівською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис №\~6, згідно з яким Позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.\~5). Батько Позивача названий вище [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Пищики Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 02.07.2024 Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~1413 (а.с.\~6), а також копією відповідного лікарського свідоцтва про смерть №\~332 від 01.07.2024 (а.с.\~7). За життя спадкодавець [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, що посвідчений 14.05.2019 секретарем Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області Яременко\~В.В., яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі, все те що буде йому належати і на що він матиме право на день його смерті, заповів [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією цього заповіту (а.с.\~20). Зокрема, після смерті спадкодавця залишилося таке спадкове майно: квартира [ADDRESS] , право власності на яку підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2019, посвідченого приватизаційною комісією по приватизації житла Городище-Пустоварівської сільської ради та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.06.2019 №\~170477486 (а.с.\~8, 9). Як стверджено у позовній заяві, про існування заповіту Позивач не знала. Після смерті батька Позивач не мала можливості займатися оформленням спадкового майна за станом здоров`я, проходженням медичного обстеження та діагностуванням у неї важкого захворювання, що вимагало термінового лікування, оперативного втручання, проходження курсів спеціальної тривалої терапії. Наведено підтверджено відповідними медичними документами, доданими до позовної заяви, датованих періодом з початку грудня 2024\~року до кінця березня 2025\~року, з яких вбачається кілька госпіталізацій (а.с.\~10-18). На запит суду, надісланий на виконання ухвали суду від 17.06.2025, державний нотаріус Володарської держаної нотаріальної контори повідомила суд про те, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на підтвердження до відповіді додано відповідну Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (а.с.\~44-46). З огляду на таку отриману від нотаріуса інформацію суд дійшов висновку, що будь-які особи, як за законом, так і за заповітом, із заявами про прийняття спадщини після названого спадкодавця не звертались, спадкова справа не заводилась, відтак не надсилалася Позивачеві і не розміщувалася нотаріусом у пресі інформація про наявність згаданого заповіту. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідно до норм статей\~1217, 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини відповідно є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття\~1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті\~1223 ЦК України); заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (стаття\~1235 ЦК України). Згідно з положеннями статей\~1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею\~1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті\~1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом зазначеного шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті\~1272 ЦК України). Разом з тим, частиною третьою статті\~1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені правила частини третьої статті\~1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1)\~спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2)\~у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3)\~ці обставини визнані судом поважними (зокрема, постанови Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №\~545/1231/23, від 13.08.2025 у справі №\~945/2987/21). Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (зокрема, постанова Верховного Суду від 13.08.2025 у справі №\~945/2987/21). Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею\~1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 у справі №\~548/2415/21). Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31.07.2024 у справі №\~706/275/22. За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанова Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №\~639/8197/21). У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №\~565/1145/17 зроблено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1)\~тривала хвороба спадкоємців; 2)\~велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3)\~складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)\~перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, тривала хвороба спадкоємця та необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, у пункті\~24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, суд, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею\~1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею\~1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи усе наведене вище та встановивши, що [PERSON] (Позивач) захворіла на важку хворобу, що впливала на її стан після смерті її батька (спадкодавця) та яка була діагностована у період після часу відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, розпочала тривале лікування, що включало складні обстеження і кілька госпіталізацій та яке було розпочато Позивачем до спливу згаданого вище шестимісячного строку і тривало після спливу цього строку до місяця, в якому Позивачем було подано до суду цей позов, а також не була обізнана про наявність складеного на неї заповіту, тому суд дійшов до висновку про наявність поважної причини пропуску Позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом, що, як вже зазначалося, відповідно до частини третьої статті\~1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо стягнення з Відповідача (органу місцевого самоврядування) на користь Позивача судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання Позивачем перед судом не порушувалося, розрахунків цих витрат суду не надано. Відповідно до статей\~1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved