Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

24.04.2025 року адвокат Краснолуцький Артем Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказав, що 06 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2580. Від шлюбу з Відповідачем, Позивач має малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між Позивачем та Відповідачем не склались, тому рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2025 року, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу, син [PERSON] проживає разом із Позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Варто зазначити, що угода про сплату аліментів між Позивачем та Відповідачем не укладалась. Тому, з метою захисту права дитини на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, вимушена звертатись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. 28 квітня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, згідно якого останній просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 7000 грн. Ухвалою Хмельницького міськраойнного суду Хмельницької області від 19.05.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження по справі, розгляд справи якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження по справі. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву, у якій останній просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації. Поштове повідомлення повернулось з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272ЦПК Українита усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивачка не висловила своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту про підтвердження місця проживання/ не проживання фізичної особи від 14 квітня 2025 року [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2025 року у справі №686/34108/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини, для її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2025 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути\~на користь держави судовий збір в розмір 1211,20 грн.. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 137 ЦПК України,\~\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, детальний розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №671/1957/20. На підтвердження представником долучені наступні докази: копія договору про надання правової допомоги від 16.04.2025 року, копію додаткового договору №1 до договору про надання правової допомоги від 16.04.2025 року, акт виконаних робіт від 25.04.2025 року, рахунок №4 від 25 квітня 2025 року; платіжну квитанцію № 4 від 25.04.2025 року. Згідно копії додаткового договору №1 до договору про надання правової допомоги від 16.04.2025 року вказано, що предметом надання Адвокатом послуг є: збір доказів, підготовка процесуальних документів, представництво в судах всіх інстанції стосовного стягнення аліментів на утримання [PERSON] без детального розрахунку із зазначенням лише загальної вартості 7000 грн. Згідно акту виконаних робіт від 25.04.2025 року адвокат виконав, а Клієнт прийняв наступні виконані послуги: збирання доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви та її супровід до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , загальна вартість без детального розрахунку вказана 7000 грн. Крім того надано рахунок № 4 від 25.04.2025 року, за яким вказані такі види наданої правової допомоги: з`ясування суті спірних правовідносин, консультація, вивчення обсягу доказової бази, укладення договору про надання правової допомоги, вивчення судової практики, збирання доказів: отримання копії судових рішень, отримання копій квитанції, чеків на придбання ліків, платіжних інструкцій, актів, отримання довідки навчального закладу, виписок лікувальний закладів, епікризів, отримання угоди про надання освітніх послуг, аналіз доказової бази, консультація, вивчення правової позиції за участі позивача, аналіз судової практики у справах про стягнення аліментів на утримання дитини, складання позовної зави, клопотань до неї. Проте вказаний рахунок не містить детального розподілу в часовому вимірі та його вартості за кожним видом наданих послуг. Крім того матеріали справи не містіть доказів надання вказаних послуг у зазначеному обсязі, а деякі види вказаних виконаних робіт взагалі не відносяться до зазначеного предмету спору. Зазначене унеможливлює визначення розміру витрат на правничу допомогу судом з метою розподілу. Зважаючи на те, що представником позивача належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання договору про надання правової допомоги від\~\~16 квітня 2025 року, то підстав для стягнення витратна правничу допомогу суд не вбачає, відповідно стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. На підставі ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 139, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України,\~ст. 51 Конституції України, суд

Outcome: partial