Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 23 листопада 2016 року з позовом до відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АМКР»), вимоги якого в подальшому неодноразово уточнював та в редакції вимог від 03 лютого 2021 року (том 3 а.с.1-8) просив суд: визнати незаконним його звільнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за наказом № 1173/л від 24.10.2016, поновити його на роботі з 24 жовтня 2016 року в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у зв`язку з незаконним звільненням або зобов`язати це зробити відповідача та стягнути з ПАТ «АМКР» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 жовтня 2016 року до дня поновлення його на роботі в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з урахуванням підвищення окладу сторожа на підприємстві за цей період, за здійсненим розрахунком на підставі Закону України «Про оплату праці» та постанови КМУ № 100 від 08.02.1995. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що з 1991 року він працював на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 95ю07.1991 до 15.11.1991 працював слюсарем в сортопрокатному цеху № 2, з 1991 до 1994 служба в ЗСУ, та з 1994 до 2007 працював в сортопрокатному цеху № 2 вальцювальником стану гарячого прокату. 06 березня 2007 року йому було встановлено професійне захворювання та відповідно до пункту 15 акту № 8 від 29.03.2007 був раціонально працевлаштований на підприємстві в Управління житлово-комунального господарства сторожем на дільницю очисних споруд с. Авангард від турбази «Мар`янівка», так як він являється особою з інвалідністю працездатного віку. 25.08.2016 адміністрація відповідача звернулась до профспілки підприємства щодо погодження подання про звільнення позивача з підприємства у зв`язку із скороченням штату робітників на підставі п. 1 статті 40 КЗпП України, однак12.09.2016 головою профспілки було надано протокол № 27 від 09.09.2016 з обґрунтуванням відмови у розірванні трудового договору із сторожем (очисних споруд) турбази «Мар`янівка» [PERSON] . Наказом підприємства № 361 від 30.03.2016 по ПАТ «АМКР» «Про внесення змін в організаційну структуру управління підприємства» з 01.07.2016 була виключена штатна одиниця його посади «сторож» у зв`язку з виключенням функцій непрофільних для гірничо-металургійного підприємства забезпечення, обслуговування, будівель, споруд, обладнання управління підприємства і прилеглих йому територій, а також організації праці оздоровчих об?єктів. Не погоджується з твердженням роботодавця щодо пропозиції йому вільних вакансій «підсобний робітник» на підставі висновків МСЕК № 6 та його індивідуальної програми реабілітації № 235 від 19.04.2016, оскільки у висновках МСЕК не вказано, що він може працювати за професією «підсобний робітник», оскільки за його інструкцією передбачені разові підйоми вантажів до 30 кг. 07.04.2020 в його робочу зміну за робочим місцем приходили представники підприємства з пропозицією ознайомлення з наказом № 361 та підписом про ознайомлення однак не пропонували жодної вакансії на підприємстві, не кажучи вже за весь перелік вільних вакансій, в порушення п. 2.4 наказу, тому він відмовився від підпису. Усно йому пропонували переведення на посаду сторожа в ПП «Стіл Сервіс», однак воно не являється самим підприємством ПАТ «АМКР», оскільки окремо створене приватне підприємство. На день його звільнення 24.10.2016 адміністрація роботодавця так і не ознайомила його зі всім переліком вільних вакансій, продовжуючи порушувати п. 2.4 наказу № 361 зі свого обов`язку. 13.04.2016 охорона підприємства не надала його представнику пропуск на територію підприємства до адміністративної будівлі для вирішення питання про перевід на іншу (легшу) роботу, позбавивши його права на захист. 27.04.2016 представники підприємства прибула на його робочу місце, зазначивши, що вони є комісією по вивільненню працівників, однак на його вимогу не надавши підтверджуючих документів, чим порушили пропускний режим підприємства, та запропонували йому ознайомитися з попередженням № 3 про майбутнє звільнення з пропонуванням другої роботи від 27.04.2016 і списком вакантних місць на підприємстві № 05-991 від 27.04.2016, згідно яких запропонували у зв`язку з відсутністю вакансій по його професії, для вирішення питання про його подальше працевлаштування, посади «підсобного робітника» мотивуючи це тим, що ці роботи він може виконувати при умовах перенавчання і за висновками МСЕК. Посади були запропоновані в 50-ти структурних підрозділах підприємства. У попередженні № 3 він здійснив запис, що на підставі ст. 34 Конституції України відмовляється робити підпис, оскільки йому не дали можливості ознайомитися з документами та отримати копії. Про ознайомлення з документами та отримання їх копій він наголошував постійно при зустрічах з адміністрацією роботодавця, однак відносно нього здійснювали психологічний тиск, щоб він здійснив правочин, який їм був потрібен. У період 03.06.2016 до 14.07.2016 він здійснював листування з роботодавцем щодо отримання переліку вільних вакансій, де після 14.07.2016 він отримав копію переліку вакансій «підсобний робітник», однак 05.08.2016 згідно списку вільних вакансій на сайті підприємства висловив згоду на перевід на вакантне місце «оператор пульту управління» у гірському департаменті ПАТ «АМКР» з проханням ознайомити з картою умов праці, хронометражем робочого часу, посадовою інструкцією за даною вакансією, на що отримав відповідь про погодження 04.08.2016 іншого працівника на переведення на цю посаду, що позивач вважає порушенням, оскільки до 04.08.2016 роботодавцем не було запропоновано йому цю посаду, вона була відсутня у списку вільних вакансій надісланих йому і вказане порушення унеможливило його перевід на іншу легшу роботу. У звітах підприємства направлених до Криворізького міськрайонного центру зайнятості м. Кривий Ріг посада «оператор пульту управління гірничого департаменту» за період 11.01.2016-01.08.2016 взагалі була відсутня, тому вважає, що вільні вакансії на підприємстві зберігають для працевлаштування за особистою протекцією. Вважає, що адміністрація ПАТ «АМКР» повинна була створити йому умови на робочому місці саме за висновками МСЕК за будь якою вільною вакансією, де не має шкідливих факторів, однак йому лише запропонували посаду «підсобного робітника», що свідчить про відсутність бажання ПАТ «АМКР» підібрати йому роботу з 26 звітів, що також підтверджується поясненнями голови профкому від 12.09.2016, яка згоди на його звільнення не надала. При цьому адміністрація ПАТ «АМКР» безпідставно зробила висновок, що він може робити тільки за вакансією підсобний виробник, в роботі якої передбачені підйоми вантажів до 30 кг, тобто вирішила зробити медичні висновки щодо умов праці особи з інвалідністю без погодження з фахівцями МСЕК № 6 м. Кривий Ріг. Вважає, що пасивні або активні дії адміністрації відповідача були спрямовані на звільнення його з підприємства та які змусили його пережити почуття приниження, сорому, розпачу, неповноцінності, психологічного дискомфорту, у зв`язку з позбавленням його прав,упередженого і зверхнього ставлення до нього, чим принизили його честь та гідність, втратою роботи, порушенням звичайних життєвих зв`язків, втратою часу його життя на протистояння незаконним діям адміністрації, чим погіршили психологічний, емоційний та фізичний стан його здоров`я і життя, що проявилось в порушенні сну, загостренні його захворювань, завдавши фізичних, душевних, психічних, моральних страждань, у зв`язку з чим просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року відкрито провадження по справі з призначенням судового розгляду. Ухвалою суду від 05 травня 2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 214/5903/16-ц за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним наказу №361 від 30 березня 2016 року «Про внесення змін в організаційну структуру управління підприємства». За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №503 від 09 листопада 2018 року та протоколу матеріали справи передано у провадження судді Прасолову В.М.. За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №374 від 05 лютого 2019 року та протоколу матеріали справи передано у провадження судді Ткаченку А.В.. Ухвалою суду від 01 березня 2019 року за заявою [PERSON] залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Первинну профспілкову організацію «Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Ухвалою суду від 20 червня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року ухвалу суду від 20 червня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року витребувано з Державної фіскальної служби України відомості стосовно подання Публічним Акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» інформації про кількість осіб, які були працевлаштовані на підприємстві у період з 07.04.2016 по 24.10.2016, сформовану на підставі повідомлень про прийняття працівника на роботу, які подавалися підприємством у вказаний період на підставі частини 3 статті 24 КЗпП України та надати таку інформацію про кількість осіб. Витребувано з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» довідку про кількість осіб, які були працевлаштовані у період з 07.04.2016 по 24.10.2016 із зазначенням посад (професій), на які вони були працевлаштовані. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року залишено без розгляду заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року витребувано з Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області відомості стосовно подання Публічним Акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» інформації про кількість осіб, які були працевлаштовані на підприємстві у період з 07.04.2016 по 24.10.2016, сформовану на підставі повідомлень про прийняття працівника на роботу, які подавалися підприємством у вказаний період на підставі частини 3 статті 24 КЗпП України та зобов`язано надати таку інформацію про кількість осіб. Витребувано із Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відомості стосовно подання Публічним Акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» інформації про кількість осіб, які були працевлаштовані на підприємстві у період з 07.04.2016 по 24.10.2016, сформовану на підставі повідомлень про прийняття працівника на роботу, які подавалися підприємством у вказаний період на підставі частини 3 статті 24 КЗпП України та надати таку інформацію про кількість осіб. У судовому засіданні позивач [PERSON] на вимогах позову наполягав з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Тер-Тевмосян Ю.Г. проти вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи Первинна профспілкова організація «Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позов ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (том 3 а.с. 31-41) зазначено про необґрунтованість вимог [PERSON] та заперечення проти вимог, оскільки наказ ПАТ «АМКР» № 361 від 24.10.2016 «Про внесення змін в організаційну структуру управління підприємством» був прийнятий саме в межах реалізації передбачених ст. 64 ГК України виключних прав власника на визначення чисельності та штату працівників. Згідно додатку № 1 до наказу № 361 від 30.03.2016 скороченню підлягали 4 штатні одиниці за посадою «сторож (очисні споруди» турбази «Мар`янівка», одну з яких на той момент займав позивач. З наказом № 361 позивач був ознайомлений 07.04.2016 згідно акту № 1 від 07.04.2016 «Про відмову від ознайомлення з наказом», однак від підпису про ознайомлення з наказом відмовився. При цьому прийняттю вказаного наказу передувало направлення листа до профспілкового організації, членом якої був позивач, щодо інформування про зміни до організаційної структури та штатного розкладу ПАТ «АМКР». [PERSON] на виконання пункту 2.2. наказу № 361 було озвучено пропозицію щодо переведення до ПП «Стіл Сервіс» за аналогічною посадою «сторож»,однак позивач погодження на переведення не надав. На засіданні комісії від 15.04.2016 було визначено, що посади та професії управління із соціальних питань департаменту з персоналу виключаються з організаційної структури управління та штатного розпису підприємства в тій кількості, яка відповідає їх кількості в штатному розписі. Тому порівняльний аналіз професійної підготовки та продуктивності працівників, що працюють на даних дільницях, з іншими працівниками не проводиться. Указана ситуація унеможливила будь-яке порівняння з метою визначення переважного права залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва праці. 27.04.2016 позивачу було вручено попередження № 3 про майбутнє звільнення з пропозицією іншої роботи, однак позивач відмовився від підпису про отримання попередження, про що комісією було складено відповідний акт. Згідно попередження, [PERSON] пропонувалось розглянути пропоз0иції щодо переведення на іншу роботу на наявні вакантні робочі місця в межах підприємства з урахуванням його професії або спеціальності, стану здоров`я та можливості навчання чи перепідготовки за рахунок коштів підприємства. Позивачу до 01.07.2016 надавалось право відвідувати структурні підрозділи підприємства, переведення до яких би його влаштувало, для проходження співбесіди та ознайомлення з умовами вакантних посад, а також було висловлено прохання повідомити адміністрацію підприємства про наявність медичних обмежень до певних робіт та умов праці та документально підтвердити вказані факти. Попередження було доведено до відома позивача в тому числі в присутності голови профспілки, членом якої являється позивач, зачитало вголос одним із членів комісії, оригінал попередження йому вручено, однак від підпису про ознайомлення він відмовився. З червня 2016 року розпочалося активне листування між позивачем та відповідачем щодо вирішення питання його подальшої роботи на підприємстві, наголошено на протипоказаннях позивача щодо важкої фізичної праці в шкідливих умовах та зазначено, що на підприємстві наявні вакантні місця за Списком 1, які за умовами праці за результатами атестації мають шкідливі та небезпечні фактори, у зв`язку з чим не можуть бути запропоновані позивачу. В ході переписки 05.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про згоду на його переведення за вакансією «оператор пульта управління» у гірничому департаменті, однак [PERSON] було повідомлено про погодження 04.08.2018 на переведення на цю посаду іншого працівника. Звернуто увагу, що вказана посада згідно Карти умов праці за вказаною посадою за важкістю та напруженістю праці відноситься до ІІІ класу ступеня шкідливості і передбачає необхідність постійної уваги та контролю з боку працівника за роботою виробничого обладнання та швидкого реагування на виробничі ситуації, а [PERSON] протипоказана важка фізична праця в шкідливих умовах, а отже у роботодавця був відсутній обов`язок від пропозиції вказаної посади позивачу. Відсутність вказаної вакансії у звітності підприємства пояснюється тим, що її (вакансію) було заповнено до чергового подання звітності 3-ПН,тобто до завершення 10-денного строку для її відображення у звітності підприємства, у зв`язку з чим відпали підстави для її подання. 09.08.2016 Пат «АМКР» було прийнято розпорядження № 132 «Про простій та про визначення місця дислокації [PERSON] », яке було доведено до відома позивача, наказом № 1173/л від 24.10.2016 звільнено [PERSON] із займаної посади, а отже ПАТ «АМКР» в повному обсязі виконано вимоги частин 1 та 3 статті 49-2 КЗпП України, а саме позивачем завчасно отримано попередження про майбутнє звільнення, йому неодноразово пропонувались наявні протягом дії попередження вакантні посади на підприємстві, в тому числі й ті, що потребували перенавчання, однак позивач від переведення на іншу роботу відмовився. Наголошено, що 27.04.2016 в присутності голови профкому позивачу надавались для ознайомлення копії карт умов праці та робочі інструкції по запропонованим вакансіям «підсобний робочий (інвалід)», від ознайомлення з якими [PERSON] відмовився. При цьому робочі місця за вказаною вакансією станом на 2016 рік спеціально були створені підприємством для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями (осіб з інвалідністю), на яких відсутні шкідливі виробничі фактори робочого процесу і саме такі вакансії пропонувались [PERSON] для його переведення. Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні вимог повністю. У відповіді на відзив позивача [PERSON] (том 3 а.с. 217-223) зазначено про його заперечення з доводами сторони відповідача та про його, позивача, роботу протягом 12,5 років за однією з провідних професій в металургії України, а також наявність диплому з присвоєнням кваліфікацій: прокатник гарячого і холодного металу 3 розряду; слюсар-ремонтник 3 розряду, стропальник 2 розряду, а тому пропозицією переведення на вакансію підсобного робочого до ПП «Стіл Сервіс» роботодавець свідомо занижує його кваліфікацію. Наголошено про відсутність його відмови від розгляду вакансії «підсобний робітник», однак невиконання роботодавцем його прохання про надання карти умов праці, характеру умов праці, хронометражу робочого часу, службових інструкцій за вказаною вакансією, тощо. У карті умов праці «оператора пульта управління» зазначено, що фактор шкідливості відповідає пенсіонованою на загальних підставах, тобто відсутні шкідливі та небезпечні фактори, що позбавляють його права працювати за даною професією. Тому оскільки йому не було запропоновано всі вільні вакансії, наявні на підприємстві з моменту його попередження (27.04.2016) і на момент направлення подання в профком, ураховуючи надані головою профкому пояснення , наполягає на задоволенні вимог. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, з 05 липня 1991 року позивач [PERSON] працював на підприємстві ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на різних посадах (том 1 а.с. 28-29 копія трудової книжки). Згідно акту №8 розслідування хронічного професійного захворювання, складеного 29 березня 2007 року комісією ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», [PERSON] підлягав раціональному працевлаштуванню у зв`язку з отриманим професійним хронічним захворюванням в умовах і характеру праці в шкідливих умовах та йому протипоказані фізичні навантаження і умови несприятливого мікроклімату (том 1 а.с. 12-13). На підставі цього, [PERSON] 01 червня 2007 року переведений сторожем до Управління житлово-комунального господарства підприємства, 01 листопада 1011 року переведений в комунально-господарську діяльність та благоустрій Департаменту по персоналу на посаду сторожа (очисні споруди). 01.07.2015 вказана посада пере підпорядкована в Департамент по персоналу дільниці соціальних питань турбази «Хвиля», «Мар`янівка», 05.11.2015 на базі дільниці «соціальні питання» Департаментом по персоналу створена дільниця «Управління соціальним питанням» цього структурного підрозділу (том 1 а.с. 25-20). Згідно довідки МСЕК № 034566 від 19.04.2016, [PERSON] було встановлено ІІІ групу інвалідності з 01 травня 2016 року безстроково із ступенем втрати професійної працездатності 60% та зазначено потребу у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортним лікуванням, фіксуючим корсетом на поперековий відділ (том 1 а.с. 14-15). Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 235 від 19.04.2016, [PERSON] протипоказані важка праця, довга ходьба, примусова поза, переохолодження 30 березня 2016 року Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» винесено наказ № 361, яким у зв`язку з виключенням функцій, непрофільних для гірничо-металургійного підприємства, а саме забезпечення виробничо-господарської діяльності Палацу культури, виконання ремонту, обслуговування, утримання та експлуатація будівель, споруд, обладнання управління підприємства та прилеглих територій, а також для організації роботи оздоровчих об?єктів внесено зміни в організаційну структуру та штатний розклад, серед якого виключено штатні одиниці згідно додатку № 1 до цього договору, наказано запропонувати працівникам, посади яких підлягають виключенню зі штатного розпису, переведення в ПП «Стіл Сервіс» та у випадку відмови наказано забезпечити переведення цих працівників на інші вакантні місця , наявні на підприємстві, або звільнити згідно вимог КЗпП України, виплатити відповідні грошові компенсації, тощо (а.с. 6-9 копія наказу з додатками). Серед переліку посад, згідно додатку № 1 посада сторожа (очисні споруди) турбази «Мар`янівка», яку займав позивач [PERSON] . Від підпису про ознайомлення з даним наказом, [PERSON] відмовився, про що комісією ПАТ «АМКР» було складено відповідний акт № 1 від 07.04.2016 (том 2 а.с. 32). 27 квітня 2016 року [PERSON] роботодавцем винесено попередження № 3 про подальше звільнення з пропозицією іншої роботи, зазначено про необхідність надання документального підтвердження його медичних обмежень до праці, надано для ознайомлення та вибору список вакансій станом на 27.04.2016 (том 1 а.с. 23). Від підпису про ознайомлення із вказаним попередженням [PERSON] відмовився, оскільки йому не було надано для ознайомлення копії акту, списку вакансій, інструкцій та карт умов праці, чим порушено його право, встановлене Конституцією України. Указане попередження зачитано [PERSON] вслух, чим ознайомлено із його змістом, оригінал попередження [PERSON] вручено, однак від отримання позивач відмовився, про що комісією зазначено в попереджені і підтверджено підписами. Згідно акту № 3 про надання роботи від 27.04.2016, [PERSON] від видачі направлення за посадою підсобний робітник (інвалід) для відвідування структурного підрозділу та ознайомлення з умовами праці відмовився, не надав згоди на ознайомлення з умовами праці по вибраним професіям в структурних підрозділах. [PERSON] в день засідання були надані для ознайомлення копії робочих інструкцій про професії підсобний робочий (інвалід) по структурним підрозділам вказаних в списках вакансій та карти умов праці, [PERSON] відмовився з ознайомленням даних документів. Головою профспілки [PERSON] зроблено письмове зауваження, що при розгляді питання не було можливості детального ознайомлення з даними документами робочою інструкцією та картою умов праці, питання до кінця не розглянуто (том 2 а.с. 46-47). 28 квітня 2016 року про майбутнє вивільнення сторожа (очисні споруди» у кількості однієї особи із зазначенням розміру заробітної плати, попереджено Криворізький міський центр зайнятості (том 2 а.с. 49). На звернення позивача [PERSON] щодо пропозиції інших вакантних місць роботодавцем, Пат «АМКР» 04.07.2016 повідомлено про наявність вакантних місць на підприємстві за професією «слюсар-ремонтник» в коксохімічному виробництві (цех уловлювання, цех сіркоочищення, вуглепідготовчий цех, коксовий цех № 1, технологічний цех, спеціалізований ремонтний цех). За результатами атестації робочих місць за умовами праці , умови праці на робочих місцях «слюсаря-ремонтника» у вищевказаних структурних підрозділах підприємства мають шкідливі та небезпечні фактори (Список № 1 та Список №2), у зв`язку з чим такі вакансії не можуть бути йому запропоновані для працевлаштування. Зазначено, що [PERSON] було запропоновано вакансії спеціально створених на підприємстві робочих місць для осіб з інвалідністю «підсобний робочий (інвалід)» у 48 структурних підрозділах підприємства, однак на переведення на жодне з них він нього не отримано згоди (письмової заяви на переведення). Тому вчергове запропоновано розглянути вказану вакансію (том 1 а.с.27). Аналогічна відповідь надана відповідачем 26.07.2016 та запропоновано звернутись до управління підприємства для ознайомлення із робочою інструкцією за професією «підсобний робочий (інвалід)» та «Картою умов праці», від ознайомлення з якими [PERSON] відмовився 27.04.2016 (том 1 а.с. 35). Розпорядженням Департаменту по ти персоналу ПАТ «АМКР» від 09.08.2016 № 132 оголошено простій в роботі [PERSON] з 10.08.2016 (том 1 а.с. 37). 16 серпня 2016 року на заяву [PERSON] від 05.08.2016 про згоду на переведення на вакантне робоче місце «оператор пульту управління гірничого департаменту» адміністрацією ПАТ «АМКР» повідомлено про неможливість такого переведення, оскільки 04.08.2018 вже погоджене переведення на цю вакансію іншого працівника. Наголошено на повторному розгляді можливості переведення [PERSON] на посаду «підсобний робочий (інвалід)» (том 1 а.с. 43). 25 серпня 2016 року голові профспілкової організації Всеукраїнського профкому працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» направлено на розгляд подання роботодавця щодо надання згоди на звільнення з підприємства [PERSON] за скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України (том 1 а.с. 41-42).. Протоколом № 27 засідання профкому первинної профспілкової організації Всеукраїнського профкому працівників науки, виробництва і фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09 вересня 2016 року. у складі трьох членів профкому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , включають голову профкому [PERSON] було постановлено відмовити адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в наданні згоди на розірвання трудового договору зі сторожем (очисних споруд) [PERSON] на підставі п. 1 статті 40 КУпАП, оскільки адміністрацією не було надано всі вакантні роботи, які [PERSON] може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації та досвіду роботи і рекомендацій МСЕК по індивідуальній програмі реабілітації інваліда № 235 від 19.04.2016, не було надано [PERSON] для ознайомлення документа про умови праці запропонованих вакансій підсобного робітника (інваліда) для ост арочного рішення питання про переведення на одну із запропонованих вакансій, які він погоджувався розглянути при умові надання йому для детального ознайомлення документів про умови праці на запропонованих вакансіях. оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю, підприємство не працевлаштувало його при вивільненні, чим порушило статті 5 та 12 Закону України «Про охорону праці», тощо (том 1 а.с. 51). Наказом № 1173/л від 24 жовтня 2016 року ПАТ «АМКР» звільнено з підприємства [PERSON] , сторожа (очисних споруд) (турбаза «Мар`янівка») (турбази «Хвиля», « [INFO] ») (комунально-господарська діяльність) управління по соціальним питанням Департаменту по персоналу, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (том 1 а.с. 56-57). Стаття 43 Конституції України\~гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1\~КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40\~КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Процедура звільнення працівника в разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору за цією підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Під час вирішення спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення, тобто чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників та дотримання відповідної процедури (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21 (провадження № 61-10117св23). Частиною другою статті 40\~КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами першою третьою статті 49-2\~КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина перша статті 42 КЗпП України). Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті 49-2\~КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15 та постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі № 755/3972/17-ц. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2\~КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі № 641/1334/23 (провадження № 14-54цс24) сформулювно такі правові висновки: «На підставі системного аналізу пункту 1 частини першої та частини другої статті 40, частини другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган у разі звільнення працівника у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці покладається обов`язок під час попередження працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому наявні вакантні посади. Отже, законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи. У постанові Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі № 534/625/22 (провадження № 61-3048 св 23) заначено правову позицію про те, що відповідно до законодавства у першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоров`я. З такою пропозицією роботодавець повинен звертатися до працівника не лише при попередженні про наступне звільнення, але й протягом усього строку попередження, якщо на підприємстві з`являються нові вакансії (наприклад, при звільненні працівників інших категорій). Водночас можуть пропонуватися і виконання роботи за строковими трудовими договорами (наприклад, на час відпустки по догляду за дитиною іншого працівника; на час проходження військової служби іншим працівником, призваним під час мобілізації), робота на умовах неповного робочого часу тощо. Невиконання цього правила свідчить про неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків. Так, позивачем не оспорюється факт дотримання чи порушення відповідачем строків попередження про звільнення, [PERSON] вважає, що відповідачем не було запропоновано йому всіх вакантних посад, наявних на підприємстві. За повідомленням Криворізького міськрайонного центру зайнятості від 10.06.2019 (том 2 а.с. 102-108) , у період з 27.04.2016 до 24.10.2016 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за направленнями Криворізького міськрайонного центру зайнятості було працевлаштовано 34 особи за професіями: машиніст кокосових машин, газівник коксових печей, дверевий, машиніст крану металургійного виробництва, люковий, тунельник, бригадир на дільницях основного виробництва, барильєтник, вогнетрив ник, слюсар-ремонтник, підсобний робітник, шлакувальник, сортувальник коксу, електрозварювальник, складач поїздів, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, інженер, газорятівник, дробильник. При розгляді справи судом досліджено робочі інструкції посад, яку пропонував роботодавець позивачу і на яку претендував сам позивач. Так, у розділі 2 робочої інструкції оператора пульту управління 5 розряду технологічної служби гірничого департаменту (том 3 а.с. 46-52) визначені обов`язки оператора, згідно яких вказана посада передбачає постійний контроль за виробничим процесом та працівниками, прийом та відвантаження гірничої маси, простою транспорту, координація роботи працівників, контроль проведення всіх видів ремонтних робіт, прибирання технологічного пилу на устаткуванні, робочому місці, прилеглої території, облік персоналу та його допуск до підземного виробітку, подання та приймання умовних сигналів, тощо, тобто безперервну та напружену роботу у виробничих умовах підприємства. Згідно карти умов праці вказаної посади (том 3 а.с. 53-54), у графі «Гігієнічна оцінка умов праці» зазначено: умови та характер виробничого середовища, важкість та напруженість праці, відносяться до ІІІ класу 2 ступеня шкідливості. У графі «Атестація робочого місця» зазначено: робоче місце має 1 фактор 2 ступеня та 1 фактор 1 ступеня шкідливості, що відповідає пенсіонуванню на загальних умовах. За таких обставин суд погоджується з доводами сторони відповідача, що за станом здоров`я вказана посада не могла бути запропонована позивачу, оскільки за рівнем шкідливості та характером виконання робіт не підпадала під категорію вакантних посад, які могли бути запропоновані [PERSON] згідно наданих ним письмових доказів щодо стану його здоров`я. У судовому засіданні позивачем не доведено можливість виконання робіт за посадою «оператор пульту управління гірничого департаменту» шляхом надання відповідних медичних документів з наданих позивачем при поданні позову довідки МСЕК та індивідуальної програми [PERSON] суд не може зробити однозначних висновків про відповідність даної посади фізичним можливостям [PERSON] , при цьому не ставлячи під сумнів його кваліфікацію, підтверджену багаторічною працею на підприємстві. Натомість у картах умов праці підсобного робітника (інваліда) у графі «Атестація робочого місця» зазначено: на робочому місці відсутні підвищення показників шкідливих умов праці; ), у графі «Гігієнічна оцінка умов праці» зазначено: робоче місце відповідає вимогам гігієнічної класифікації (том 3 а.с. 68-71). Відповідачем на виконання ухвали суду від 16.12.2024 за клопотанням сторони позивача, надано довідку щодо переліку посад, на які було працевлаштовано осіб у період з 07.04.2016 до 24.10.2016 (том 5 а.с. 201-203), серед переліку яких позивачем не зазначено посади, що не були запропоновані йому для переведення і на які він міг претендувати ураховуючи в тому числі стан його здоров`я. Установивши,\~що у\~відповідача відбулося\~скорочення чисельності\~штату працівників;\~позивач був\~повідомлений про\~наступне вивільнення\~в установлений\~законом строк;\~відповідач повідомив\~його про\~всі вакантні\~посади,\~які він\~може виконувати\~з урахуванням\~в першу\~чергу стану\~його здоров`я,\~беручи до\~увагитакож наявні у справі письмові докази, а саме: при зверненні [PERSON] до роботодавця 15 грудня 2011 року роботодавцем ПАТ «АМКР» було повідомлено про розміщення на його робочому місці, в приміщенні сторожів, широкої дерев`яної лавки, яка дозволяє\~приймати горизонтальне\~положення тіла\~для зняття\~напруги із\~м`язів спини (том 1 а.с. 18), що свідчить про відсутність можливості [PERSON] за станом здоров`я з урахуванням його захворювання перебувати в напруженому стані цілу зміну без можливості періодичного зняття напруги із м`язів спини шляхом прийняття горизонтального положення тіла, що не спростовано позивачем в судовому засіданні, як і не доведено, що за станом здоров`я він міг виконувати роботу іншої вакантної посади, ніж була запропонована відповідачем при вивільненні (підсобний робітник). Позивач не надав відповіді щодо запропонованих посад «підсобного робітника (інваліда)», згідно тексту позовних заяв, він не погоджувався на цю посаду з мотивів надмірного, на його думку, фізичного навантаження на цій посаді та невідповідність посади його кваліфікації і спеціальності (хоча до цього позивач працював сторожем очисних споруд і не ставив питання щодо переведення на роботу іншої посади за його кваліфікацією), а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, адже звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства України (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2025 року у справі № 766/11450/23 (провадження № 61-2188св25). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed