Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

03 липня 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра від Новокодацького районного суду міста Дніпра, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] , в якій представник позивача Сторожишина Олександра Олегівна просить суд: - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , дата народження: [INFO] ) на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6 ) заборгованість за Договором №2297140 від 27.08.2021 року у розмірі 23060,00 грн. (Двадцять три тисячi шiстдесят гривень 00 копiйок); - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи. І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача. 27.08.2021 19:52:14 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 2297140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору , ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі кредит) в сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 20 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач здійснював тільки часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, останній платіж проведено 09.01.2022 на суму 10,00 грн., внаслідок чого в нього виникла заборгованість. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2297140 на загальну суму заборгованості -\~23060,00 грн, що складається з: заборгованості по тілу - 8000,00 грн; заборогованості по відсотках -15060,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути заборогованість на користь ТОВ «Свеа Фінанс», оскільки всупереч умовам кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту та порушує взяті на себе зобов`язання, а також стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи. Представник ТОВ «Свеа Фінанс» у судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позову просила суд справу розглядати за її відсутності, вимоги позову підтримала, у випадку неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с. 111). Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, судом постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно достатті 280 ЦПК України. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2025 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 104). Ухвалою судді від 14.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 105). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи. 27 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 2297140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі, по тексту - Договір), відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші умови (а.с.11-24). Відповідно до пункту 1.2 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 8000, 00 грн. Строк дії кредиту 20 днів (пункт 1.3 Договору). За умовами пункту 1.4 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. За умовами пункту 1.4.2 Договору, знижена процентна ставка становить 1,14% в день Згідно з пунктом 1.5 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 35610,29% річних за стандартною ставкою, 4144,93% річних за зниженою ставкою. Відповідно до пункту 1.6 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 11040,00 грн - за стандартною ставкою 9824,00 грн за зниженою ставкою. За пунктом 2.1 Договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М764» (розділ 11 Договору «Реквізити та підписи сторін»). Істотні умови Договору також викладені в паспорті споживчого кредиту, зокрема: сума кредиту 8000,00 грн; строк кредитування 20 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, загальні витрати за кредитом - 1824,00 грн за зниженою процентною ставкою; орієнтовна загальна вартість кредиту - 9824,00 грн за зниженою процентною ставкою (а.с. 26-29). Згідно Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2297140 від 27.08.2021р. кількість днів у розрахунковому періоді 20, сума платежу за розрахунковий період 9824,00 грн, сума кредиту 8000,00 грн, проценти за користування кредитом 1824 грн. Відповідно до\~Довідки Вих. №14303-0403 від 04.03.2024, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», сервіс онлайн платежів «iPay», 27.08.2021 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта в сумі 8000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі «iPay» - 105250342 (а.с.60). 15 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Додатковий договір до Договору № 2297140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А050» (а.с.35-36). Відповідно до пункту 3.1. Додаткового договору від 15.09.2021, строк користування кредитом продовжується на строк: 20 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 06.10.2021. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Істотні умови Додаткового Договору також викладені в паспорті споживчого кредиту, зокрема: сума кредиту 8000,00 грн; строк кредитування 20 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, загальні витрати за кредитом 3040,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 11040,00 грн (а.с. 31-34). Згідно Додатку № 1 до Додаткового Договору від 15.09.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2297140 від 27.08.2021р. кількість днів у розрахунковому періоді 20, сума платежу за розрахунковий період 11040,00 грн, сума кредиту 8000,00 грн, проценти за користування кредитом 3040,00 грн. 06 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Додатковий договір до Договору № 2297140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А690» (а.с.42-43). Відповідно до пункту 3.1. Додаткового договору від 06.10.2021, строк користування кредитом продовжується на строк: 20 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.10.2021. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Істотні умови Додаткового Договору також викладені в паспорті споживчого кредиту, зокрема: сума кредиту 8000,00 грн; строк кредитування 20 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, загальні витрати за кредитом 3040,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 11040,00 грн (а.с. 38-41). Згідно Додатку № 1 до Додаткового Договору від 06.10.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2297140 від 27.08.2021р. кількість днів у розрахунковому періоді 20, сума платежу за розрахунковий період 11040,00 грн, сума кредиту 8000,00 грн, проценти за користування кредитом 3040,00 грн. Згідно з пунктом 2 Додаткового договору від 15.09.2021 та Додаткового Договору від 06.10.2021, продовження строку користування кредиту ініціював клієнт. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 2297140 від 27.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 15.07.2022, представленого ТОВ «Лінеура Україна», з 27.08.2021 по 25.01.2022 [PERSON] нараховано проценти за користування кредитом в розмірі 21584,00: за період з 27.08.2021 по 15.09.2021 в розмірі 1,14 %, що становить 91,20 грн в день; за період з 16.09.2021 по 25.01.2022 в розмірі 1,90 %, що становить 152,00 грн в день (а.с. 55-59). Відповідно до цього ж розрахунку заборгованості, відповідачем сплачено: 1824,00 грн 15.09.2021, 3040,00 грн 06.10.2021, 1610 грн 02.11.2021, 10 грн 06.12.2021, 10 грн 10.12.2021, 10 грн 02.01.2022, 10 грн 05.01.2022, 10 грн 09.01.2022 всього 6524,00 грн дані проплати зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. (а.с. 55-59). Загальна заборгованість до сплати згідно з розрахунком 23060,00 грн: 8000,00 грн тіло кредиту та 15060,00 грн проценти за користування кредитом (а.с.55-59). 15 липня 2022 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (прим. назву змінено на ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №2-15072022, за умовами якого ТОВ «Лінеура України» відступило за плату ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги, грошові кошти у сумі, на умовах договору, в том числі і право вимоги до [PERSON] (а.с. 61-64) . Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, право ТОВ «Лінеура Україна» передало до позивача право вимоги за кредитним договором № 2297140, дата закінчення договору 27.10.2021 року, на загальну суму заборгованості 23060,00 грн (а.с.69). Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). ІV. \~Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1статті 626 ЦК України). Згідно з частиною 1статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першоюстатті 1054 ЦК Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зістаттею 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною 1статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] укладено електронний Договір № 2297140 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. [PERSON] вказаний договір у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із кредитором та підписано одноразовим ідентифікатором «М764». Сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них. За вказаним договором позичальник отримав доступ до кредитних коштів, які були перераховані на його картковий рахунок через онлайн систему «iPaу», що підтверджено позивачем відповідною довідкою (а.с. 60). Разом з тим, відповідачем порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого позивачем розрахунку, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що скадається із основної суми боргу - 8000,00 грн. та простроченої заборгованість за відсотками. А тому, суд дійшов висновку, що непогашена відповідачем сума основного боргу у розмірі 8000 гривень 00 копійок стягується позивачем правомірно. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками. Так, статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу частини 4 статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку кредитування. Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кошти в сумі 8000,00 грн., а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 1,90% в день за стандартною ставкою та 1,14 % в день за зниженою процентною ставкою. За умовами кредитного Договору сторони погодили строк кредитування 20 днів. Пунктом 4.1 Договору, сторони погодили порядок продовження строку кредиту за ініціативою клієнта. Відповідно до пункту 4.1.1. Догвоору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін, клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. Згідно з пунктом 4.2.1. Договору, у випадку якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту) наявна заборгованість за кредитом та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до пункту 4.1.1. 4.1.6 Договору, за цим Договором затосовується автоматичне продовження сроку користування кредитом (автопролонгація) з наступного для після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до пункту 4.2.5. Договору, загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може більшою за 120 днів (включаючи період, визначений в пункті 1.3. Договору). Як передбачено п. 4.2.4. у випадку автопролонгації Товариство не пізніше 4-го календарного дня після закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) надсилає електронний лист-повідомлення на електронну адресу Клієнта та/або СМС- повідомлення на номер телефону, вказані в розділі 10 цього Договору, інформуючи Клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом. Зазначена інформація відображається також в Особистому кабінеті. Судом встановлено, що відповідно до Додаткового договору від 15.09.2021 сторони продовжили строк кредитного Договору на 20 днів - до 06.10.2021. Відповідно до Додаткового договору від 06.10.2021 сторони знову продовжили строк кредитного Договору на 20 днів - до 27.10.2021. Таким чином, останнім днем дії договору, за який можливе нарахування процентів є 27.10.2021. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості первісний кредитор здійснив нарахування процентів до 25.01.2022 включно. Окільки [PERSON] двічі продовжував дію кредитного Договору шляхом укладення Додаткової угоди за своєю ініціативою, тобто пролонговув його відповідно до умов пункту 4.1. Договору (порядок продовденння строку кредиту за ініціативою клієнта), то пункт Договору 4.2. (порядок пролонгації строку кредиту - автопролонгація) не може застосовуватись, з огляду на те, що одночасна дія пролонгації та автопролонгації договору неможлива. Пролонгація - це продовження дії договору, яке може бути здійснене шляхом укладення додаткової. Автоматична пролонгація - це конкретний механізм продовження дії договору, коли він автоматично продовжується, якщо жодна зі сторін не висловить бажання його розірвати. Таким чином, автопролонгація є одним із видів пролонгації. Одночасне використання обох механізмів продовження договору є логічно неможливим та не відповідає правовій природі цих понять. Доказів автопролонгації договору, як це передбачено п. 4.2.4 Договору після 27.10.2021 суду не надано. Окрім того, відповідно до Витягу з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, фактор передав вимогу до боржника [PERSON] , номер кредитного договору № 2297140, дата закінчення якого 27.10.2021, що є датою закінчення строку Додаткового Договору від 06.10.2021. Отже, кредитодавець мав нарахувати проценти за користування кредитом до 27.10.2021, проте безпідставно нарахував до 25.01.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитодавцем, Відповідач здійснив погашення всієї суми заборгованості за процентами, які нараховані за період з 27.08.2021 по 06.10.2021. Оскільки відповідач сплатив проценти за користування кредитом з 27.08.2021 по 06.10.2021, то стягненню підлягає тільки заборгованість за ним за процентами за період з 07.10.2021 по 27.10.2021. Згідно з розрахунком заборгованості за період з 07.10.2021 по 27.10.2021 борг за процентами становить 3040,00 грн, після вказаного періоду відповідачем сплачено 1660,00 грн, які зараховані Позивачем як відсотки по кредиту. Тобто за період з 07.10.2021 до 27.10.2021 з Відповідача підлягає стягненню 1380,00 грн. (3040,00-1660,00=1380,00). Підсумовуючи викладене, та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог на загальну суму 9380,00 грн, яка складається з: 8000,00 грн (тіло кредиту) та 1380,00 грн (проценти за користування кредитом). Відповідно достатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] задоволено частково, з останнього на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки позов задоволено на 40,68%, то судовий збір, який підлягає стягненню з Відповідача складає 985,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial