Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського Департаменту, як отримувач державної допомоги одиноким матерям. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомог та декларацій про доходи та витрати осіб від 03.01.2020 року [PERSON] було призначено державну допомогу одиноким матерям з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 3985 грн. 70 коп. щомісяця. Відповідно до п.5 ст.175 ЦПК України Департамент обгрунтовує свої вимоги наступним: в результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що [PERSON] не задекларувала дохід, який отримав син заявниці (ознака доходів «102»), виплати відповідно до умов цивільно- правового договору, в розмірі 68943 грн.06 коп. та (код ознаки доходу «126»), дохід отриманий платником податку як додаткове благо відповідно до пп.164.2.17 ПКУ, в розмірі 2593 грн. 96 коп. за період за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розміру вищезазначеної допомоги, а саме з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року. Рішенням управління було зроблено перерахунок допомоги розмір допомоги одиноким матерям став з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 00 горн.00 коп. У зв`язку з тим, що відповідач надала недостовірну інформацію про доходи своєї сім`ї, виникла переплата державних коштів по допомозі одиноким матерям за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 23914 грн.20 коп. Окрім того позивач зазначає, що Департаментом були вжиті заходи для досудового врегулювання спору, а саме [PERSON] було повідомлено про переплату із зазначенням періоду, за який виникла переплата державних коштів, суму переплати, розрахункового рахунку на який потрібно повертати кошти та періоду на добровільне виконання вимог. Кошти частково було повернуто. Станом на 14.04.2023 року сума заборгованості складає 18914 грн. 20 коп., які на рахунок Департаменту не надходили. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача кошти державної допомоги одиноким матерям в сумі 18914 грн.20 коп. Окрім того, позивач просить поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 23.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в особі Смірнової Т.І. надала суду заяву, якою просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в у повному обсязі, просила їх вимоги задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена судом про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 279, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації проживання, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 03.01.2020 року [PERSON] зверталася до управління праці та соціального захисту населення Інгульського району з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг. На підставі наданих [PERSON] документів Управлінням прийнято рішення від 16.01.2020 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми, список утриманців: 1. [PERSON] , [INFO] . 2. [PERSON] , [INFO] . Призначено відповідно до Закону України допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) 1.з 01.01.2020 по 30.06.2020 - 2050,85 2.з 01.01.2020 по 30.06.2020 - 1934,85 Всього: допомога одиноким матерям з урахуванням доходів) з 01.01.2020 по 30.06.2020 - 3985,70 Як вбачається з порівняної інформації, наданої ДФС України від 13.05.2020 [PERSON] в період (місяць та рік) 07 2019 отримав дохід (код ознаки доходу 126) в сумі 1146,80 та в період (місяць та рік) 10 2019 отримав дохід (код ознаки доходу 126) в сумі 1447,16, що в сумі становить 2593 грн. 96 коп. Окрім того, [PERSON] в період (місяць та рік) 07 2019 отримав дохід (код ознаки доходу 102) в сумі 6521,74 та в період (місяць та рік) 10 2019 отримав дохід (код ознаки доходу 102) в сумі 62421,32, що в сумі становить 6894 грн. 06 коп. Тож, з отриманої інформації вбачається, що [PERSON] не задекларувала дохід, який отримав її син (ознаки доходу»102», та «126») в розмірі 68943,06 грн та 2593,96 грн відповідно, за період за який обчислювався сереньомісячний сукупний дохід для визначення розміру допомоги, а саме з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року. Рішенням управління було зроблено перерахунок допомоги, відповідно розмір допомоги одиноким матерям став з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 00 грн. 00 коп. Так як заявницею [PERSON] надано недостовірну інформацію про доходи своєї сім`ї, виникла передплата державних коштів по допомозі одиноким матерям за період 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в сумі 23914 грн. 20 коп., що підтверджується довідкою про перерахунок допомога на дітей одиноким матерям від 22.03.2023 року №656/09.02.09 виданої ДПСЗН Миколаївської міської ради управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району. 03.07.2020 [PERSON] було повідомлено про переплату державної соціальної допомоги, із зазначенням періоду за який виникла переплата державних коштів, суму переплати, розрахункового рахунку на який потрібно повертати кошти та періоду на добровільне виконання вимог, що підтверджується проставленим особистим підписом та датою отримання екземпляра повідомлення останньою. [PERSON] роз`яснено, що у разі неперерахування коштів у зазначені терміни, вони будуть стягнуті департаментом праці та соціального захисту населення ММР у судовому порядку. З довідки про залишок заборгованості по о.р.№431640 [PERSON] станом на 22.03.2023, передплата за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 складає 20914,15 грн. З якої встановлено, що [PERSON] було частково повернуто суму заборгованості, а саме: в лютому 2021- 1000,00 грн, в березні 2021 -1000,00 грн., в червні 2021-1000,00 грн., в липні 2021-1000,00 грн., в лютому 2022 - 1000,00 грн. Окрім того, позивачем надано заяву датовану 09.07.2021 року від [PERSON] , що в зв`язку зі складним матеріальним становищем, проблемами з працевлаштуванням, просить продовжити термін погашення бюджетної заборгованості, що виникла в результаті поданих нею недостовірних даних про отримані доходи - додаткових доходів сина в 2019 році. Залишок непогашеної суми переплати зобов`язалася погасити в повному обсязі до 20.05.2022. [PERSON] попереджена, що у разі відмови від повернення переплати в держбюджет справа буде передана на розгляд суду. Однак, відповідачка добровільно надмірно виплачені їй кошти не повернула. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям. Положеннями ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 №1751 (- далі Порядок) передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Цей обов`язок встановлений і п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини громадянина, а саме через його зловживання. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; друге, у разі недобросовісності з боку набувача. З огляду на те, що відповідачем подано недостовірну інформацію про доходи, то відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, це є підставою для повернення відповідачем надміру отриманих коштів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на користь позивача надміру отримані кошти допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 18914,20 грн. Про наявність такої заборгованості з вимогою її погашення позивач повідомляв відповідача, що підтверджується відповідним повідомленням, однак в добровільному порядку така заборгованість відповідачем на даний час не сплачена. За таких обставин, враховуючи, що помилкова виплата державної соціальної допомоги в період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року здійснена позивачем внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заяви про поновлення процесуального строку. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Відповідно до положень Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності було призупинено у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме: Згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX): «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім того, відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX): У період дії в Україні воєнного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Тож, Перебіг строків позовної давності було призупинено з 2 квітня 2020 року на період карантину та з 17 березня 2022 року на час воєнного стану. Законом України № 4434-ІХ, який набрав чинності 4 вересня 2025 року, виключив з Цивільного кодексу пункт, що зупиняв ці строки. Отже, з урахуванням наведених норм права, якою подовжена позовна давність на строк дії карантину, військового стану, то позивач звернувся до суду до спливу строку позовної давності, а тому вказаний строк не потребує його поновлення судом. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача та той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за судові витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved