Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Свої позовні\~вимоги позивач\~мотивує тим,\~що на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2013 він являється власником 67/100 частки комплексу будівель та споруд загальною площею 405,3 кв. метрів, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Разом з тим відповідно до договору купівлі-продажу позивач є власником земельної ділянки площею 0,9154 га., кадастровий номер 0523083400:08:001:0090, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування об?єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Інша частка 33/100 комплексу будівель та споруд загальною площею 405,3 кв. метрів, що знаходяться за адресою [ADDRESS] належить відповідачу Немирівській міській раді Вінницького району Вінницької області. Добровільно між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних їм часток майна, не мають можливості. Позивачем 09.05.2025 року одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об?єкта нерухомого майна за N? 88 від 09.05.2025. Відповідно до висновку позивачеві може бути виділено слідуючі приміщення: «А» - нежитлова будівля «а» - тамбур «a1» - тамбур «а2» - вх майданчик «а3» - вх майданчик Загальною площею 249,9 м2 Загальна площа 235,8 м2 змінена на 249,9 м2, у зв?язку з уточненням площ 249,9. Будівля школи «А,а,а1,а2» змінена на нежитлова будівля літ «А», тамбур літ «а», тамбур літ «а1», Вх майданчик літ «а2,а3» «Г» - Нежитлова будівля, загальною площею 85,1 м2 Загальна площа 79,8 м2 змінена на 85,1 м2, у зв?язку з уточненням площ Майстерня літ «Г» змінена на нежитлова будівля «Д» - нежитлова будівля «д» - прибудова «д1» - вх майданчик Загальною площею 56,9 м2 Загальна площа 55,9 м2 змінена на 56,9 м2, у зв?язку з уточненням площ Їдальня літ «Д,д,д1» змінена на нежитлова будівля літ «Д», прибудова літ «д», вх майданчик літ «д1» «Ж» - нежитлова будівля, загальною площею 22,0 м2 Загальна площа 20,8 м2 змінена на 20,0 м2, у зв?язку з уточненням площ Будівля біля їдальні літ «З» змінена на нежитлова будівля «З» - погріб, загальною площею 13,7 м2 Загальна площа 13,0 м2 змінена на 13,7 м2, у зв?язку з уточненням площ Будівля для погріба літ «З» змінена на погріб Загальна площа комплексу будівель та споруд а саме: нежитлова будівля літ «А», тамбур літ «а», тамбур літ «а1», вх майданчик літ «а2», вх майданчик літ «а2»,нежитлова будівля літ «Г», Нежитлова будівля літ «Д», прибудова літ «д», вх майданчик літ «д1»,нежитлова будівля літ «Ж», погріб літ «З» становить 427,6 м2. За технічними показниками 67/100 частин комплексу будівель та споруд, може бути поділена в окремий об?єкт нерухомого майна. У зв`язку із невиділенням належної позивачу вказаної частки в натурі, позивач не може належним чином розпоряджатися своїм майном. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить виділити йому в натурі належні 67/100 частки нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 405,3 кв.м., та припинити право спільної часткової власності на комплекс будівель та споруд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, щодо задоволення позовної заяви не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: 1747, від 18.11.2013 року позивачу [PERSON] належить 67/100 частки комплексу будівель та споруд загальною площею 405,3 кв.м розташованого за адресою [ADDRESS] , вид спільної власності: спільна часткова, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2013 року. Відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер: 1896, від 24.12.2014 року позивач є власником земельної ділянки площею 0,9154 га., кадастровий номер 0523083400:08:001:0090, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування об?єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Власником 33/100 частки комплексу будівель та споруд загальною площею 405,3 кв.м розташованого за адресою [ADDRESS] , вид спільної власності: спільна часткова є відповідач по справі територіальна громада, орган місцевого самоврядування Немирівська міська рада, код ЄДРПОУ: 03772619, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 17.07.2024 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Згідно з ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника , який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу». З висновку від 09.05.2025 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного ФОП [PERSON] , належні [PERSON] 67/100 частин комплексу будівель та споруд за технічними показниками може бути поділена в окремий об`єкт нерухомого майна. Отже, вказаним висновком підтверджується наявна технічна можливість щодо виділу [PERSON] в натурі належної йому частки нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] . Перешкод, які заважали б виділу майна в натурі, судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, ст. ст.317, 321, 328, 355, 356, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved