Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 25.06.2025 представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» - адвокат Тараненко А.І., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023 в розмірі 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 14 784,46 грн., заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 48 381,76 грн. та судові витрати, а саме; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.06.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і відповідачем було укладено кредитний договір № 753321859 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора [NUMBER]. Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив, що він належним чином ознайомлений з умовами надання кредиту та приймає їх. На виконання умов договору 16.06.2023 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" шляхом ініціювання через банк провайдер було перераховано на банківську картку відповідача № [NUMBER] грошові коштів сумі 16700 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 63 166,22 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 14 784,46 грн., заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 48 381,76 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого право вимоги за вищезазначеним Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Згідно Договору факторингу від 10 жовтня 2024 року право вимоги за Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги за вищезазначеним Договором відповідно до умов Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.09.2025. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, вважає, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, що передбачені кредитним договором. 2.Виклад позиції відповідача Відповідач, скориставшись правом на подачу відзиву на позовну заяву, заперечує проти задоволення позовних вимог. Обгрунтування доводів полягає у запереченні наявності у позивача права вимоги за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023. Зокрема, акцентує увагу, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нового кредитора ще 28.11.2018, а сам кредитний договір №753321859 був укладений 16.06.2023, тобто через 5 років після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. При цьому, будь-яких належних доказів, що перехід права вимоги за договором №753321859 від 16.06.2023 відбувся на виконання п. 1.3 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, не надано. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 753321859 від 16.06.2023 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». У відповіді на відзив представник позивача, наголошуючи на правомірності заявлених позовних вимог, вказав, що 05.09.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 247 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 33 206,78 грн. Наданий Витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від Клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із відповідачем, підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 05.09.2023, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року, що не суперечить закону. Отже, представник відповідача зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 753321859 від 16.06.2023, який, на думку представника відповідача, на момент укладення договору факторингу не існував. Зазначає, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. При цьому реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023, укладений 05.09.2023, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Зазначений Реєстр прав вимог містить індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує представник відповідача. Також уважає, що вимоги в частині стягнення витрат щодо правничої допомоги з ТОВ «ФК «ЕЙС» у розмірі 5000,00 грн, є необґрунтованими, не підтверджені належним чином та завищені відносно складності справи. 3.Процесуальні дії у справі Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 30.06.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 05.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 03.09.2025, клопотання представника ТОВ «ФК «ЕЙС» - Тараненко А.І. про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у АТ "Універсал Банк" (адреса; 04082, Київ, Україна, вул. Автозаводська 54/19, ЄДРПОУ: 21133352, МФО 322001) письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; чи були зараховані кошти на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] , у період з 16.06.2023 по 21.06.2023 у сумі 16 700,00 грн; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, причини неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 16.06.2023 уклав кредитний договір № 753321859. Кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № [NUMBER] було направлено позичальнику 16.06.2023 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор № [NUMBER] було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 16.06.2023 о 23:53:03 год, після чого відповідачем було підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 23). Факт укладення кредитного договору відповідачем не заперечується. Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 16700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». За умовами п. 7.3 кредитного договору кінцева дата повернення кредиту 16.07.2028. Відповідно до п. 8.4 кредитного договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом ініціювання через банк провайдер перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 16700,00 грн., що підтверджується відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та випискою з рахунку, що надані на виконання вимог ухвали про витребування доказів. Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 753321859 від 16.06.2023 сторони домовилися, що у зв`язку з неналежним виконання позичальником умов Договору та зверненням Позичальника, кредитодавець надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 18481,46 грн на 70 днів. При порушенні умов ця Додаткова угода втрачає чинність з моменту укладення, а договір продовжує діяти без урахування її умов. Вказана додаткова угода підписана відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 23 звор. бік). Згідно розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023, що складає 14784,46 грн за тілом кредиту, 18422,32 грн - заборгованість за відсотками. Відсотки нараховані до 05.09.2023 (а.с. 32). Згідно розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Таліон Плюс», [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023 в розмірі 63 166,22 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 14 784,46 грн., заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 48 381,76 грн. Проценти нараховані в межах строку кредитування до 12.11.2023. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно п.2.1 якого було передбачено, що Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 52-57). Строк дії вказаного договору згідно п.8.2 було встановлено до 28.11.2019. У подальшому додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, № 31 від 21.12.2022 вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2023 включно. Відповідно витягу з реєстру прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 165 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023 , загальна заборгованість 33206,78 грн (а.с.59-51) Згідно договору факторингу № 10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1. Договору). Відповідно до реєстру боржників № 2 від 10.10 2024 до договору факторингу №10/1024 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 158 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 42-44). Згідно договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 п. 1.1 Договору (а.с. 40-42). Відповідно до Додатку №1 п. 1.1. Договору реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 укладеного між ТОВ «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 6411 значиться боржник [PERSON] кредитний договір 63 166,22 грн, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 38-39). Позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. 5.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За змістом частини першої статті 4 Закону України 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою. У пункті 5 частини першої статті 1 Закону № 2664-III зазначено, що фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в статті 6 Закону № 2664-III. Так, за змістом частини першої статті 6 Закону № 2664-III договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Крім того, відповідно до пункту 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів-суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, зокрема те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника). Отже, за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 2664-III), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту у розпорядження, і клієнт має сплатити фактору за відповідну послуги з фінансування (надання позики або кредиту). При цьому, така плата за надану фактором послугу може бути, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 61), встановлена у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається, у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної в договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу. Натомість грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 ЦК України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника. Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п.п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Строк дії вказаного договору згідно п.8.2 було встановлено до 28.11.2019. У подальшому додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, № 31 від 21.12.2022 вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2023 включно (а.с. 28-30). Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Зокрема, відповідно витягу з реєстру прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 165 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023 , загальна заборгованість 33206,78 грн (а.с.59-51) Суд зазначає, що реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із відповідачем, підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 05.09.2023, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 рок. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно Договору факторингу саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви позивачем додано Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 49). З огляду на досліджені судом документи, суд уважає помилковими доводи представника відповідача про те, що будь-яких належних доказів, що перехід права вимоги за договором №753321859 від 16.06.2023 відбувся на виконання п. 1.3 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, не надано. З урахуванням наданого обсягу документів, наявних в матеріалах справи Додаткових угод, Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги, що свідчить про визначеність грошової вимоги до відповідача, суд уважає, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 247 від 05 вересня 2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу № 10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1. Договору). Відповідно до реєстру боржників № 2 від 10.10 2024 до договору факторингу №10/1024 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 158 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 42-44). Згідно договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ЕЙС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 п. 1.1 Договору (а.с. 40-42). Відповідно до Додатку №1 п. 1.1. Договору реєстру боржників від 29.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 укладеного між ТОВ «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 6411 значиться боржник [PERSON] кредитний договір 63 166,22 грн, загальна заборгованість 63 166,22 грн (а.с. 38-39). При цьому, на противагу доводам представника відповідача, суд констатує, що позивачем також наданодокази підтвердження оплати за вказаними вище договорами (а.с.33,34,45, 49). Отже, з огляду на наведені обставини та обсяг доказів у справі вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги кредитного договору № 753321859 від 16.06.2023, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВАДОПОМОГА» та [PERSON] . Доводи представника відповідача висновків суду не спростовують та грунтуються на помилковій оцінці змісту документів, що надані позивачем на підтвердження правомірності переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 753321859 від 16.06.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № [NUMBER] було направлено позичальнику 16.06.2023 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор № [NUMBER] було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 16.06.2023 о 23:53:03 год, після чого відповідачем було підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 23). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та [PERSON] підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем фат укладення договору не заперечується. За умовами п. 7.3 кредитного договору кінцева дата повернення кредиту 16.07.2028. Відповідно до п. 8.4 кредитного договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. З огляду на матеріали справи, [PERSON] отримав кредитні кошти на загальну суму 16700 грн, тобто в межах встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЕЙС», надало виписку з особового рахунку за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023, згідно якої заборгованість [PERSON] станом на 12.11.2023 складає 63 166,22 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 14 784,46 грн., заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 48 381,76 грн. Проценти нараховані в межах строку кредитування за погодженими сторонами відсотками, докази сплати відповідачем у добровільному порядку нарахованої заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи також відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості Отже, суд уважає, що позивачем доведено розмір нарахованих процентів, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування. З урахування конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. Також, на підтвердження позовних вимог позивач надав витяги з договорів факторингу та витяги з Реєстрів боржників до договорів факторингу, які містять інформацію щодо предмета доказування. 6. Висновок за результатами розгляду справи Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 753321859 від 16.06.2023. 7.Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1та ч. 2ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК «ЕЙС» сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 19130 від 23.06.2025, що має бути відшкодовано позивачу за рахунок відповідача. Представник позивача також просить стягнути з відповідача 7000 грн витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, протокол погодження вартості послуг до вказаного договору, додаткову угоду № 25770781995 від 30 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг із переліком наданих послуг від 05 червня 2025 року. Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial