Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

28 квітня 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», як правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Запоріжжя №331/1922/25 від 02 квітня 2025 року про передачу справи для розгляду за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №4457412 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 3000,00 гривень, строк кредиту 350 днів, строк позики по 21.02.2025, періодичність платежів становить - кожні 25 днів, стандартна процентна ставка - 2,50% від суми позики за кожен день користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера\~ТОВ « Пейтек Україна». 10.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4457412 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.03.2024. Відповідно до умов додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 1000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) сума кредиту на дату укладання додаткового договору склала 4000,00 гривень. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього додаткового договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яку було видано згідно з додатковою угодою складає - 1000,00 гривень. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за додаткового угодою виконало та надало кредит в сумі 1000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера\~ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) сума кредиту на дату укладення додаткового договору, склала 4000,00 гривень. 25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25/10/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримало право грошової вимоги за договорами, в тому числі за договором №4457412, укладеним з відповідачем [PERSON] від 09.03.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 25.10.2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги в сумі 29050,00 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4000,00 гривень, заборгованості рпо процентам - 23050,00 гривень, штрафні санкції - 2000,00 гривень. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача було повідомлено в особистому кабінеті. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Всупереч умовам кредитного договору, [PERSON] своїх боргових зобов`язань не виконав, після відступлення права грошової вимоги жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал, ані на рахунки первісного кредитору не здійснив. Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 29050,00 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 4000,00 гривень, заборгованості рпо процентам - 23050,00 гривень, штрафні санкції 2000,00 гривень. 09.06.2025 ухвалою судді відкрито провадженні у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відзив від відповідача на позовну заяву до суду не надійшов. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи без участі представника , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовими повістками, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення\~«За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положеньЦПК Українирозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Статтею 10 ЦПК Українивизначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що що 09.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №4457412 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 3000,00 гривень, строк кредиту 350 днів, строк позики по 21.02.2025, періодичність платежів становить - кожні 25 днів, стандартна процентна ставка 2,50% від суми позики за кожен день користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера\~ТОВ « Пейтек Україна». 10.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4457412 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.03.2024. Відповідно до умов додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 1000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) сума кредиту на дату укладання додаткового договору склала 4000,00 гривень. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього додаткового договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яку було видано згідно з додатковою угодою складає - 1000,00 гривень. Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) сума кредиту на дату укладення додаткового договору, склала 4000,00 гривень. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за додаткового угодою виконало та надало кредит в сумі 1000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера\~ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». З інформації наданої АТ «Універсал Банк» від 01.08.2025 №БТ/Е-9497 вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] належить платіжна картка № [NUMBER] . 09.03.2024 на дану платіжну картку банком-кмітентом якої є АТ «Універсал Банк» у сумі 3000,00 гривень, за ініціативвою ТОВ «Ленеура Україна», ЄДРПОУ 42753492, через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна», 10.03.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк» у сумі 1000,00 гривень, за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна», ЄДРПОУ 42753492, через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». На картковий рахунок платіжної картки [PERSON] було зараховано платіж: 09.03.2024 у сумі 3000,00 гривень, 10.03.2024 у сумі 1000,00 гривень. Згідно розрахунку заборгованості за Договором №4457412 від 09.03.2024 року у період з 09.03.2024 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами у розмірі 23050,00 гривень. У зазначений період відповідачем не було здійснено жодної оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту та оплату процентів за користування грошовими коштами. Станом на 25.10.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за Договором №4457412 від 09.03.2024 року становить 29050,00 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту\~- 4000,00 гривень, заборгованість за процентами\~- 23050,00 гривень, штрафні санкції - 2000,00 гривень. 25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримало право грошової вимоги за договорами, в тому числі за договором №4457412, укладеним з відповідачем [PERSON] від 09.03.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 25.10.2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги в сумі 29050,00 гривень. Відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, листом №2910 від 28.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» повідомило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані новому кредитору - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS\~повідомлень. Відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору №4457412 від 09.03.2024\~року не закінчився. Судом встановлено, що, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 26.10.2024 року по 21.02.2025 року (119 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11900,00 гривень. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №77878536012 від 10.12.2024 року (а.с. 65, 80). Зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 1.4. Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 Про деякі питання тактики застосування\~Господарського процесуального кодексу України\~судами першої інстанції сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при ньому не змінюється організаційно правова форма даної особи. Таким чином, Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822 набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитним договором №4457412 від 09.03.2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевказані норми законодавства, позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні с анкції хза Договором у розмірі 2000,00 гривень. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором №4457412 від 09.03ю.20924 року3 у розмірі 38950,00 гривень, яка складається з: суми заборгованості з тіла кредиту 4000,00 гривень, нарахованих процентів первісним кредитором 23050,00 гривень, нарахованих процентів ТОВ «Фінтраст Капітал» за 119 календарних днів у розмірі 11900,00 гривень. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3\~ст. 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі N 127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Частиною першою\~статті 204 ЦК України\~визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до\~ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ІТС). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Положення ч. 6\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановивши підписання [PERSON] електронним підписом кредитного договору №4457412 від 09.03.2024 року, яким визначено порядок та умови надання кредиту, останній погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору, яка акцептована ним 09.03.2024 року одноразовим ідентифікатором «42073». Кредитний договір №4457412 містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти. Ураховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Отже, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «Фінтраст Катіпал» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості за ним перед позивачем. Ураховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом із нарахованими процентами за користування кредитом вчасно не повернув, внаслідок чого виникла спірна заборгованість, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ ФК "Фінтраст Капітал» правомірно вимагає стягнення суми позики з [PERSON] відповідно до умов договору. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3\~ ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером на надання правничої (правової) допомоги, Договором про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, актом №7353 прийому\~передачі виконаних робіт. Представником позивача суду надано Акт №7353 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.04.2025 року, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який складається з наступного: зустріч адвоката та клієнта, надання усної первинної консультації\~0,5 год. вартістю 440,00 гривень; дослідження та аналіз фактичних обставин справи\~1 год. вартістю 840,00 гривень; аналіз законодавства та судової практики\~0,5 год. вартістю 440,00 гривень; підготовка декількох позицій для ефективного захисту\~1 год. вартістю 840,00 гривень; письмова юридична консультація\~1 год. вартістю 840,00 гривень; підготовка та направлення адвокатських запитів\~1 год. вартістю 840,00 гривень; підготовка позовної заяви\~2 год. вартістю 1 640,00 гривень; складання і оформлення додатків до позовної заяви\~1 год. вартістю 840,00 гривень; складання і оформлення процесуальних документів\~2 год. вартістю 1640,00 гривень; представництво інтересів Клієнта, в тому числі участь в судових засіданнях\~2 год. вартістю 1640,00 гривень, загальним розміром 10000,00 гривень. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову. На переконання суду, послуги адвоката: зустріч з клієнтом, надання первинної консультації, дослідження доказів, аналіз обставин справи, аналіз законодавства і судової практики, підготовка правової позиції, письмова консультація, оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатських запитів, охоплюються послугою, яка полягає у підготовці позовної заяви, тому стягнення окремо їх вартості з відповідача є необґрунтованим. Вимога про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, яка полягає у підготовці до судових засідань та участі у них, є необґрунтованою, з огляду на те, що представник позивача у судових засіданнях участі не брав, суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, яка є типовою, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи у розмірі 3000,00 гривень, вартість яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: partial