Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Адвокат Марина А.О. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] . Позивач проживає разом донькою. Відповідач не бажає брати участь в утриманні неповнолітньої дочки та взагалі не цікавиться дитиною. Дитина страждає на психологічні розлади, що потребує постійного догляду за дитиною позивачем. Відповідач є працездатною людиною, інших осіб на утриманні немає. На думку позивача, на утримання дитини стягненню підлягає 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини та відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Ухвалою від 18.04.2025 у справі відкрито провадження, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. Однак, відповідач не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14.06.2014 зареєстрували шлюб, актовий запис № 300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.06.2014, виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.06.2015 Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11 зв.б). У витязі з реєстру територіальної громади зазначено, що позивач та дитина [PERSON] зареєстровані разом за адресою [ADDRESS] .(а.с.12-13) Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3\~статті 181 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в пункті 17\~постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно із частиною першою\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Цивільне судочинство згідно з частинами 1-3\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), позивач зазначила, що дитина має психологічні розлади з дитинства. Судом встановлено, що у виписці з медичної карти № 444/2, № 9131/2023 [PERSON] вказано, про встановлення діагнозу розумова відсталість легкого ступеню, гіперкінетичний розлад поведінки (а.с.16-18). У висновку про повторно психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 09.08.2024 у коментарях вказано, що дитина потребує занять з вчителем-логопедом, вчителем дефектологом, практичним психологом (а.с.22-23). Відповідач правом подання відзиву не скористався, заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 суду не надано. Також докази щодо наявності інших осіб, які перебувають на утриманні, наявності непрацездатності, відповідачем не надані. Отже, суд дійшов висновку, що позивач, заявивши, вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1\\3 всіх доходів, довела потребу у такому розмірі. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183,184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Суд зауважує, що відповідно до частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідно\~до пункту\~3\~частини першої\~статті 5\~Закону України\~"Про\~судовий збір",\~позивач звільнена\~від сплати\~судового збору\~за вимогу\~про стягнення\~аліментів,\~він підлягає\~стягненню з\~відповідача в\~дохід держави\~в сумі\~1211,20\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved