Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] (позивач), в інтересах якої діє адвокат Тумаков А.С. звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з цивільним позовом до Першої Євпаторійської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим (відповідач), в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою позивачем [ADDRESS] , шляхом скасування записів в Єдиному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна, щодо [PERSON] , а саме: - тип обтяження: 10.06.2008 року заборона Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н; - тип обтяження: 09.07.2008 року арешт Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 10.12.1998 року. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 21.11.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав за законом на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 15.03.2025 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Нотаріусом повідомлено, що відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на все майно [PERSON] накладені вищевказані заборона та арешт, при цьому відсутні будь які ідентифікуючі дані на [PERSON] , у зв`язку з чим неможливо встановити на майно якої саме [PERSON] накладені арешт та заборона. Позивач зазначає, що ні вона ні її мати на території АРК Крим ніколи не проживали, не працювали, будь-якого нерухомого майна там не мають. Відомості які містяться в реєстрі стосуються особи з аналогічними прізвищем ім`ям та по-батькові « [PERSON] » (однофамільця), такі відомості перешкоджають позивачу реалізувати право на спадщину тому просить скасувати відповідні записи. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Ухвалою суду від 03.06.2025 року до участі у справі, в якості третьої особи залучено Міністерство юстиції України. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що на сьогодні архіви державних нотаріальних контор, які діяли на території АРК передані не були, Міністерство юстиції України не володіє інформацією. Також зазначив, що відомості до державних реєстрів могли вноситись без ідентифікаційних кодів. Ухвалою суду від 04.07.2025 року клопотання представника позивача було задоволено, витребувано від Міністерства Внутрішніх справ України (00024, м. Київ, вул. Богомольця,10, код ЄДРПО 00032684), Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, України), Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України та Державної служби України з надзвичайних ситуацій, інформацію щодо притягнення [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , до адміністративної та/або кримінальної відповідальності; наявності у [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] судимостей (погашених або не погашених), наявності відповідних записів в ІАС МВС України та Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. На виконання вказаної ухвали суду надано інформацію про те, що відсутні відомості про притягнення [PERSON] , [INFO] до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , 09.04.1993 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Знята з реєстрації 24.04.2019 року. Позивач є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджено відповідними відомостями. За життя [PERSON] з 22.02.1985 року була зареєстрована за [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1997 року вказана квартира належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вищевказаної квартири, позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С., відкрито спадкову справу 126/2024. 15.03.2025 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, з посиланням на п.п. 4.20 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на все майно [PERSON] , накладені: - тип обтяження: 10.06.2008 року заборона Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н; - тип обтяження: 09.07.2008 року арешт Першою євпаторійською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 10.12.1998 року. При цьому в реєстрі відсутні бідь-які ідентифікуючі дані [PERSON] , у зв`язку з чим неможливо встановити на майно саме якої [PERSON] накладені зазначені заборони та арешт. З вказаного випливає, що позивач має намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , однак через наявність арешту, позбавлена можливості це зробити. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 (далі за текстом Порядок): п. 4.15. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.16.Порядку уразі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора проте, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 4.18. Порядку визначені якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно п. 4.20 якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Згідно ст.\~182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон №475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином на час розгляду цієї справи на належне власнику майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права позивача. Окрім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що в даному випадку арешт та заборона накладено на майно [PERSON] ,\~тоді \~якжодних відомостей\~які б\~могли переконливо\~свідчити що\~це є\~саме мати\~позивача спадкодавець\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] матеріали\~справи не\~містять.\~Таких обставин\~не встановлено\~і судом,\~так як\~отримано від\~компетентних органів\~відсутність інформації,\~яка могла\~б слугувати\~підставою для\~накладення арешту\~на майно.\~Враховуючи відомості\~про місце\~проживання особи,\~місце накладення\~арешту,\~пояснення позивача\~переконливим є\~те,\~що відсутні\~підстави для\~накладення арешту\~на майно\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , яка померла [INFO] . З урахуванням наведеного суд вважає, що наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі можливості реалізувати свої права на отримання спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved