Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

15.04.2025 до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У поданій заяві заявник вказала, що у 2022 році помер [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та жінка з 1986 року. Вони вели спільне господарство, займалися побутовими справами, підтримували одне одного, несли спільні витрати, мали спільний бюджет. Після поховання чоловіка заявник організувала поховання та отримала відповідну допомогу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка. Водночас нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язку чи інші правовідносини зі спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. У зв`язку з викладеним, [PERSON] прохала суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.04.2025 справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник заявника [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без участі [PERSON] та її представника. Заявлені вимоги підтримав та прохав задовольнити. Раніше [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з 1986 року проживала разом з [PERSON] в с.Черемушки в її будинку. Проживали разом до його смерті. Вели спільне господарство, тримали свійських тварин, разом сплачували рахунки. У неї також була донька, до якої [PERSON] ставився як до рідної доньки і заповів їй ділянку. Інших дітей у [PERSON] не було. В шлюбі він не перебував. Вона у свою чергу перебувала у шлюбі з іншим чоловіком з 1982 року до 1985 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно для успадкування земельної ділянки, яка належала померлому на праві власності. Представник заінтересованої особи Пришибської сільської ради Городянко В. в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртова О. С., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Раніше надавала до суду заяву про проведення судового засідання без участі представника заінтересованої особи. Рішення прохала прийняти на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). Відповідно до рішення Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26.01.2022 [PERSON] передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5321883808:08:001:0086, площею 0,9300 га для ведення особистого селянського господарства в с.Черемушки Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а. с. 29). Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О. С. від 12.01.2024 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки та інші відносини зі спадкодавцем (а. с. 14). Згідно довідки виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-13.1/207 від 01.07.2024 року [PERSON] проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] разом з [PERSON] (співмешканка), [PERSON] (дочка співмешканки) та [PERSON] (онука співмешканки) (а. с. 63). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №161319403 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 23). Судом також встановлено, що згідно копії заповіту від 03.07.2020 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку з кадастровим номером №5321883800:00:004:0025 розміром 5,37 га [PERSON] (а. с. 25). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що заявник є її матір`ю. Вказала, що вона з дитинства постійно проживала разом з матір`ю та [PERSON] разом. [PERSON] ставився до неї як до доньки, сім`єю вони спільно вели господарство, обробляли землю. Її мама та [PERSON] разом купувати машину, мотоцикл, жили як чоловік та дружина. Після 18 років вона вийшла заміж та переїхала від них, в неї народилася донька. За два роки до смерті [PERSON] доглядала за ним, після його смерті вони разом займалися похованням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник є її бабусею. [PERSON] був її дідусем. Вони проживали разом, в дитинстві вона часто була з ними на канікулах, проводила з ними свята, їздила на риболовлю. Вони з бабусею були як чоловік та дружина, вели спільне господарство, обробляли город. [PERSON] ставився до неї як до онуки. Потім в [PERSON] виявили онкологічне захворювання та два роки бабуся та інші родичі доглядали за ним. Також вказала, що сам [PERSON] був з росії, щоб він був одружений чи мав дітей їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] та [PERSON] були її односельцями. У 1988 році вона почала працювати в колгоспі як спеціаліст ветеринарним лікарем. [PERSON] також працювала на фермі, вони часто зустрічалися, інколи навіть проводили свята разом. В цей час [PERSON] вже проживала з [PERSON] , завжди вважала їх сімейною парою. Проживали вони постійно разом, але коли [PERSON] захворів вони переїхали в місто. [PERSON] також часто проводив час з [PERSON] та [PERSON] , остання називала його дідусем. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~ Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Суд зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, дослідивши докази, заслухавши свідків, вважає, що в судовому засіданні встановлено факт проживання заявника та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Водночас суд зазначає, що перебування жінки та чоловіка у зареєстрованому шлюбі, що є підставою для створення однієї сім`ї, виключає одночасне створення обома або одним з них на інших не заборонених законом підставах іншої сім`ї, зокрема шляхом проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно, перебування чоловіка та жінки або одного з них у зареєстрованому шлюбі виключає можливість встановлення щодо обох або одного з них факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження N 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження N 61-3852св19). Крім цього, відповідно до постанови Верховного суду від 30 червня 2023 року у справі № 686/19661/20 до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Судом встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 07.03.1982 по 28.03.1995 (дата складання актового запису про розірвання шлюбу) (а. с. 114-115). Відповідно до статті 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 шлюб укладається в державних\~ органах\~ реєстрації\~ актів громадянського стану. Згідно статті 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення\~ в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до листів Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському району Полтавської області №163/30.21-35, №№164/30.21-35 від 02.08.2025 актові записи про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] за період з 01.01.1976 року по теперішній час в архіві Кобеляцького відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області СМУ МЮ не виявлено (а. с. 144-145). За таких обставин, з урахуванням перебування заявника в зареєстрованому шлюбі у період з 07.03.1982 по 28.03.1995 суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити та встановити факт її проживання з [PERSON] , який\~ помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 29 березня 1995 року по [INFO] .

Outcome: approved