Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить: - стягнути з відповідача 1 на користь позивача 170 грн. 89 коп. розмір пені, у зв`язку із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування; - стягнути з відповідача 2 на користь позивача 64803,54 грн. в якості відшкодування шкоди та 2600 грн. 00 коп. суму франшизи за полісом; - стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 2500 грн. в якості відшкодування за оплату авто товарознавчого дослідження; - всі витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідачів. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 22 серпня 2021 року о 21 годині 30 хвилин, на 45 км + 300 м автодороги М-07, водій [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість, не врахував безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Sкoda", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] , який після зіткнення проїхав вперед та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Subaru", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується постановою Бородянського районного суду Київської області від 24.09.2021 року у справі № 939/1986/21, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідальність водія автомобіля марки «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»(далі - Відповідач 1, ПрАТ «Страхова компанія «Еталон») відповідно до поліса AP1754508. Розмір франшизи за даним полісом становить 2600 грн. Враховуючи те, що відповідачем 1 не була проведена оцінка вартості матеріального збитку, для визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda», позивач був змушений звернутися до оцінювача ФОП « [PERSON] ». Відповідно до Звіту № 172-21 від 08.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту "Sкoda", реєстраційний номер [NUMBER] становить 213646,09 грн, вартість матеріального збитку без ПДВ на запчастини та з урахуванням зносу деталей становить 122934,86 грн. Даний звіт містить посилання, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, та те, що даний висновок може використаний судом з метою визначення розміру матеріального збитку (сторінка 4 Звіту). За період з 08.12.2021 по 21.12.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» виплатило страхове відшкодування у розмірі 120334,86 грн (122934,86 - 2600 (розмір франшизи за полісом) з урахуванням зносу деталей, розмір яких становить 64803,54 грн, проте з порушенням строку встановленого п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закону). Враховуючи те, що страхове відшкодування було здійснено з порушенням строків, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 170 грн 89 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 різницю між сумою відновлювального ремонту, за вирахуванням суми ПДВ, та виплаченим страховим відшкодуванням. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 та примірник позовної заяви з доданими до неї документами Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» отримало 30.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 та примірник позовної заяви з доданими до неї документами [PERSON] отримав 31.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 22 серпня 2021 року о 21 годині 30 хвилин, на 45 км + 300 м автодороги М-07, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість, не врахував безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Sкoda", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який після зіткнення проїхав вперед та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Subaru", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 24.09.2021 року у справі № 939/1986/21 винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, таким чином факт ДТП та вина відповідача у його вчиненні додаткового доказування не потребує. Відповідальність водія автомобіля марки «Ореl Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» відповідно до поліса AP1754508. Розмір франшизи за даним полісом становить 2600 грн. Враховуючи те, що відповідачем 1 не була проведена оцінка вартості матеріального збитку, для визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda», позивач був змушений звернутися до оцінювача ФОП « [PERSON] ». Відповідно до Звіту № 172-21 від 08.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту "Sкoda", реєстраційний номер [NUMBER] становить 213646,09 грн, вартість матеріального збитку без ПДВ на запчастини та з урахуванням зносу деталей становить 122934,86 грн. Даний звіт містить посилання, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, та те, що даний висновок може використаний судом з метою визначення розміру матеріального збитку. Як вбачається, із наданої позивачем виписки по надходженням по картці/рахунку за період з 01.12.2021 по 31.12.2021, ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування за договором №AR/1754508 від 30.05.2021: 21.12.2021 - 10 334,86 грн; 17.12.2021 - 10 000,00 грн; 15.12.2021 - 20 000,00 грн; 10.12.2021 - 20 000,00 грн; 09.12.2021 - 30 000,00 грн; 08.12.2021 - 4 992,75 грн; 08.12.2021 - 30 000,00 грн, що загалом становить 125 327,61 грн. Відповідно до положень п. 36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Заява про страхове відшкодування була направлена відповідачу 03.09.2021, а повна оплата страхового відшкодування по майну була здійснена 21.12.2021. Виплата страхового відшкодування розпочалося з 08.12.2021, а саме: 08.12.2021 виплачено 34 992,75 грн, 09.12.2021 виплачено 30 000,00 грн, 10.12.2021 виплачено 20 000,00 грн, 15.12.2021 виплачено 20 000,00 грн, 21.12.2021 виплачено 10 334,86 грн. Отже, після подачі заяви про страхове відшкодування, 03.12.2021 (90 день) страхове відшкодування у повному обсязі не було сплачено. Відповідно до п 36.5. Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 170 грн 89 коп. Відповідно до 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Враховуючи те, що страховиком не було проведено визначення розміру шкоди, з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню 2500 грн шкоди, в якості відшкодування за оплату авто товарознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією 172-21 від 08.10.2021 на суму 2500,00 грн. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із положеннями ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень п. 36.2 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Приймаючи до уваги те, що розмір страхового відшкодування має здійснюватися безпосередньо на рахунок потерпілої особи (позивача), сума має бути зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, з урахуванням отриманого страхового відшкодування від відповідача 1 в сумі 125 327,61 грн, відповідач 2 зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду у розмірі: 59 810,79 грн = (213 646,09 грн (сума відновлювального ремонту) - 28507,69 (ПДВ на запчастини та матеріали)) - 125 327,61 грн (сума виплаченого страхового відшкодування). Крім того, з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню франшиза відповідно до поліса AP1754508 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у розмірі 2600 грн 00 коп. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь позивача збитків, завданих пошкодженням автомобіля та штрафних санкцій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial