Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

16 травня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №469360-КС-001 про надання кредиту від 03 липня 2023 року в загальній сумі 61559 грн. 56 коп., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16228,74 грн., суми прострочених платежів по процентах - 44314,74 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1016,08 грн. та судові витрати по справі в сумі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03 липня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №469360-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 03 липня 2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направила [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №469360-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняв пропозицію щодо укладення вказаного договору на умовах, визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направила [PERSON] через телекомунікаційну мережу одноразовий ідентифікатор UA-6299 на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено. Відповідно до кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надала позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту. Також 18 липня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №469360-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] додатково кредит у сумі 3000,00 грн., після чого загальна сума отриманого кредиту становила 18000,00 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту становила 450,00 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю, здійснивши перерахування коштів у загальному розмірі 18000,00 грн. на банківську картку позичальника, номер якої зазначив позичальник у своєму особистому кабінеті при заповненні анкетних даних. Боржник [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконав частково, сплативши 6905,19 грн., у зв`язку з чим станом на 29 квітня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 61559,56 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16228,74 грн., суми прострочених платежів по процентах 44314,74 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1016,08 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою від 29 травня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Відповідно до анкети клієнта від 30 квітня 2025 року [PERSON] надав ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» інформацію стосовно бажаного кредиту у сумі 15000,00 грн., дати його отримання - 03 липня 2023 року, власної електронної адреси, номеру телефону, номеру банківської картки для перерахування коштів. З візуальної форми послідовності дій клієнта слідує, що 03 липня 2025 року та 18 липня 2023 року [PERSON] , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувався в інформаційно-телекомунікаційній системі та зайшов до особистого кабінету, отримавши від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. На його номер телефону було відправлено СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання паспорта споживчого кредиту, який він підписав вказаним одноразовим ідентифікатором. Після цього, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи індивідуальну оферту та за допомогою СМС-повідомлення одноразовий ідентифікатор для підписання договору та додаткової угоди. [PERSON] акцептував умови оферти шляхом надсилання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором. Після укладення договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило (розмістило) в інформаційно-телекомунікаційній системі підтвердження вчиненого електронного правочину у формі електронного документу. Договір було також відправлено клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником. Відповідно до пропозиції укласти Договір (оферта) №469360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма) від 03 липня 2023 року, позивачем було надано пропозицію [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до прийняття (акцепту) пропозиції щодо укладення Договору №469360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03 липня 2023 року, відповідачем [PERSON] було прийнято пропозицію укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Зі змісту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Докази, надані позивачем на підтвердження укладення договору №469360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03 липня 2023 року в електронній формі суд вважає належними та допустимими. Таким чином, суд вважає що Договір №469360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03 липня 2023 року, укладений між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , є електронним договором, підписаним аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, який відправлено [PERSON] на його номер телефону за допомогою СМС-повідомлення, та вважається таким, що укладений в письмовій формі. Відповідно до умов Договору №469360-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03 липня 2023 року, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. на строк 24 тижні, з встановленням фіксованої стандартної процентної ставки - 2 % у день та зниженої процентної ставки - 1.15011689 % та терміном дії договору до 18 грудня 2023 року. Умовами договору визначено комісію за надання кредиту у розмірі 2250,00 грн. Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору №469360-КС-001 про надання кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] додатково кредит у сумі 3000,00 грн. після чого загальна сума отриманого кредиту становить 18000,00 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту становить 450,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29 квітня 2025 року заборгованість становить 61559,56 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16228,74 грн., суми прострочених платежів по процентах - 44314,74 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1016,08 грн. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як встановлено судом, позивач надав відповідачу 03 липня 2023 року відповідно до кредитного договору №469360-КС-001 грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. та 18 липня 2023 року відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору №469360-КС-001 грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку на ім`я [PERSON] у АТ «ПриватБанк». Відповідно до зазначеної виписки, переказ коштів у сумі 15000,00 грн. здійснено 03 липня 2023 року, а у сумі 3000,00 грн. - 18 липня 2023 року. Відповідно до матеріалів справи, відповідач порушив умови договору в частині строків та сум сплати кредиту та має заборгованість за вище вказаним договором. За умовами кредитного договору термін дії вказаного договору становить 24 тижні, тобто до 18 грудня 2023 року. Розрахунок заборгованості здійснено позивачем з врахуванням коштів, сплачених позичальником у рахунок погашення кредитної заборгованості у сумі 6905,19 грн. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повній мірі, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №469360-КС-001 від 03 липня 2023 року та Додатковою угодою до кредитного договору №469360-КС-001 у сумі 61559,56 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16228,74 грн., суми прострочених платежів по процентах - 44314,74 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1016,08 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved