Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з\~11 жовтня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину - син [PERSON] . Вказує, що спільне життя не склалось, сторони мають різні поглядим на сімейне життя та обов`язки, через що в сім`ї виникають конфлікти, що призвело до розірвання стосунків. На даний час сторони сім`єю не проживають, шлюб існує формально, можливості та потреби зберегти сім`ю немає. Вказує, що спору щодо місця проживання спільної дитини немає і за домовленістю між батьками дитина залишиться проживати з відповідачем. Просить розірвати шлюб та визначити місце проживання сина [PERSON] з матір`ю. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження та надано Відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачам у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки предметом розгляду справи є в тому числі визначення місця проживання дитини, суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ у справах дітей та сім`ї Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області. Суд отримав\~від Відділу\~у справах\~дітей та\~сім`ї Гостомельської\~селищної військової\~адміністрації Бучанського\~району Київської\~області (08290,\~Київська область,\~Бучанський район,\~смт.\~Гостомель,\~вул.\~Свято-Покровська,\~буд.\~125)\~висновок від\~10.07.2025\~року, щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30.09.2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Позивачем позовні вимоги щодо розподілу майна не заявлялися. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. 11 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривий Ріг Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб №509. В шлюбі народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 02.06.2018, актовий запис про народження № 1359. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. Відтак, позовна вимога про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягає до задоволення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач не заявляв про компенсацію відповідачем судових витрат, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved