Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів, в якому просив: позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; збільшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16 липня 2024 року у цивільній справі № 521/9674/23 та стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] )аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з кінця 2016 року дочка проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач вирішила, що донька має проживати із ним, оскільки вона бажала створити іншу сім?ю та відсутністю можливості здійснювати за дитиною догляд та забезпечувати її усім необхідним. Позивач вказує, що залишивши йому дочку, відповідач припинила піклуватися про неї та самоусунулася від будь-яких контактів з дитиною, тому усі турботи про дитину, починаючи з кінця 2016 року і до тепер взяв на себе. Посильну допомогу у вихованні дочки надає його матір - [PERSON] . Вказує, що [PERSON] зростає без участі та уваги матері, зареєстрована за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16.07.2024 року по справі №521/9674/23 визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] разом із батьком [PERSON] , та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як зазначає [PERSON] ,відповідачка не сплачує аліменти добровільно, утримання доньки відбувається лише за його рахунок. Вказує, що [PERSON] тривалий час не виконує свої батьківські обов?язки. Крім того, позивач стверджує, що відповідач особисто неодноразово заявляла, що не бажає піклуватися про дитину та виховувати її, при цьому, перешкоди з його боку - відсутні. Йому відомо, що відповідач створила іншу сім`ю, в якій є інші неповнолітні діти, тому відповідач вже давно викреслила дочку зі свого життя. Вказує, що байдужість матері проявилась навіть на фоні війни та небезпеки для життя та здоров?я дитини, оскільки жодного разу не поцікавилася станом [PERSON], не виявила бажання побачитися з дитиною чи поспілкуватися по телефону. В сукупності викладених факторів вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їхньої спільної дитини. [PERSON] та його представник у відкритому судовому засідання позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, згідно ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавала. Представник Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, згідно ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача та його представника, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами, обов`язками батьків та дітей, та в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 13, 15 СК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] з 04.07.2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Березівського районного суду Одеської області від 10.11.2016 року (справа №494/1254/16-ц) (а.с. 13-14). В період шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2015 року (а.с. 12). Встановлено, що дочка сторін зареєстрована та проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16.07.2024 року (справа №521/9674/23) Визначено місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову, а саме 13.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, [INFO] . Позивач стверджує, що відповідач самоусунулась від виховання дитини з 2016 року та тривалий час не виконує своїх батьківських обов?язків, станом дитини не цікавиться взагалі, бажання бачитись та спілкуватись з дочкою не виявляє. Згідно довідки №37 від 29.09.2022 року, виданої директором Одеського спеціалізованого закладу дошкільної освіти «Дитячий садок» № 235 компенсуючого типу Одеської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідувала Одеський спеціальний заклад дошкільної освіти «Дитячий садок» № 235 компенсуючого типу Одеської міської ради з 18 грудня 2017 року по 31 травня 2021 року. В дошкільний заклад дитину водив рідний тато [PERSON] . Батько багато уваги приділяє дівчинці. Рідна мати ніколи не відвідувала садок. Дівчина дуже прив?язана до батька, він оточив її любов?ю (а.с 22). Згідно характеристики учениці 4-Г класу Одеського ліцею №3 Одеської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається в ліцеї з 2021 року. За час навчання виявила достатній рівень знань. На уроках часто пасивна, але дисциплінована. Не порушує норм та правил поведінки. Дівчинка має позитивне ставлення до трудової діяльності: завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Бере активну участь у житті класу. Спокійна, урівноважена, у класі має друзів. Однокласники до неї ставляться дружелюбно, з повагою. Ніколи не вступає в конфлікти з вчителями та однокласниками. Всі питання освітнього процесу вирішують батько та бабуся [PERSON] . [PERSON] підтримує зв?язок з класним керівником через телефонний зв?язок. Батько відвідує батьківські збори та цікавиться успіхами дитини (а.с. 23). Як вбачається з характеристики сусідів позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] . Батько приділяє багато уваги дитині, шкідливих звичок немає, конфліктних ситуацій не виникало. Дитина завжди охайна та доглянута (а.с. 36-44). У відкритому судовому засіданні допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] та зазначили, що мати покинула дитину, вихованням дитини займається батько та його мати. Згідно висновку Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № П-3317 від 21.03.2025 року вбачається наступне. Згідно з протоколом бесіди з малолітньою [PERSON] від 21.01.2025, складеного спеціалістами органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, у присутності батька дитини та з його дозволу, стало відомо, що [PERSON] навчається в 4-му класі Одеського ліцею № 3, улюблені предмети математика та «Я досліджую світ». [PERSON] вважає своєю сім?єю батька, бабусю, дідуся, двоюрідних брата та сестру. Вона повідомила, що нещодавно був її день народження, з яким мати не привітала. [PERSON] не пам?ятає, коли останній раз бачила мати. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, з дитиною не спілкується, від виховання дитини самоусунулася, за місцем проживання доньку не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров?я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] , [INFO] , надала заяву до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.01.2025 року, в якій зазначає, що повідомлена про те, що [PERSON] подав позовну заяву щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] , але вона не згодна з позбавленням її батьківських прав. Крім того, згідно з протоколом бесіди в телефонному режимі з матір?ю дитини [PERSON] від 11.03.2025 року, складеного спеціалістами органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, встановлено, що [PERSON] на засідання комісії приїхати не може, оскільки немає з ким залишити своїх малолітніх дітей, з позбавленням її батьківських прав не згодна, але не буде заперечувати, якщо [PERSON] хоче проживати з батьком та не бажає спілкуватись з нею. Згідно з листом Центру соціальних служб Одеської міської ради від 10.03.2025 року № 02-П-217 встановлено, що психологом було проведено психологічну роботу з малолітньою [PERSON] та зроблено висновок, що батько для дитини є авторитетною фігурою в сім?ї, вона почуває турботу про себе. Своєю сім?єю вважає батька та бабусю. Свою біологічну матір не пам?ятає, інтересу до неї не проявляє, розмовляти про неї не хоче. За словами дитини, вона хотіла б мати повну сім?ю та готова до появи у своїй родині мачухи. Хоче мати брата та сестру. На засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 22.01.2025 року, 12.02.2025 року, 26.02.2025 року та 12.03.2025 року був присутній батько, [PERSON] , який просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки. Мати дитини, [PERSON] , на засідання комісії жодного разу не з`явилася. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення мати від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов?язками. Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-65). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що відповідач самоусунулась від виховання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не спілкуються з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування № П-3317 від 21.03.2025 року, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Крім того, позивачем заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 до 18 років в розмірі 3196 грн. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що розмір аліментів, які стягнуто з відповідача, не відповідають інтересам дитини. Доказів неспроможності відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж встановлено в заочному рішенні Малиновського районного суду міста Одеси від 16.07.2024 року (справа №521/9674/23) відповідачем не надано. Відповідачем також не спростовано відсутності можливості сплачувати аліменти у рекомендованому розмірі, що становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відтак, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 липня 2024 року у цивільній справі № 521/9674/23 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 3196, 00 грн., щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили й до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, який, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved