Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач)про відшкодування шкоди. У обґрунтування позовних вимог вказано, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.21.2632919. Даним договором застраховано ТЗ «Kia Stonic», днз [NUMBER] . 21.07.2022 року сталася ДТП за участю транспортного засобу відповідача та застрахованого автомобіля [PERSON] . Відповідно до Постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2022 року по справі № 757/18731/22-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до умов договору страхування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страховику у розмірі 29 882,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду потерпілому внаслідок ДТП. Сума, яка підлягає стягненню із відповідача складає 29 882,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09.04.2024 року позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. ст. 14, 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. та передано судді 20.06.2024 року Згідно з ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2024 року цивільну справу № 754/3527/24-ц - прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. Відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між 09.09.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.21.2632919. Предметом даного Договору є страхування ТЗ «Kia Stonic» днз [NUMBER] . 21.07.2022 року о 10:30 год. у м. Києві по вул. Московська, 29-А, сталася ДТП, водій [PERSON] , керуючи мопедом «Yamaha Gear» днз [NUMBER] рухаючись по тротуару та виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу застрахованому автомобілю «Kia Stonic» днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого ТЗ отримали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2022 року по справі № 757/18731/22-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 21.07.2022 року до позивача звернувся власник транспортного засобу «Kia Stonic» днз [NUMBER] із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Промавтотехсервіс». Відповідно до умов Договору страхування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 29 882,00 грн., що підтверджується страховим актом № 3.22.03028-1 та платіжним дорученням № 9315337274 від 08.08.2022 року. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду потерпілому внаслідок ДТП. Відповідно до п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і його вимоги є законними, а отже підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved