Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «Санфорд капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 18218, 53 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.03.2018 року між АТ «Ідея банк» та [PERSON] укладено угоду № С-501-008071-18-980, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 5000 грн., включаючи витрати на страховий платіж, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними. Вказує, що АТ «Ідея Банк» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, в сумі 5818, 82 грн., останній платіж проведено 21.12.2019 року. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» відступив право вимоги за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року на користь ТОВ «ФК «Сонаті», згідно реєстру боржників, в тому числі до [PERSON] 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року. Всупереч умов договору № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує заборгованість становить розмір \~18218, 53 грн., а саме : 4963,13 грн.\~заборгованість по кредиту; 9569,10 грн.\~заборгованість по відсоткам, 2743, 89 грн.\~інфляційні втрати, 942, 41 грн \~три відсотки річних. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі\~18218,53 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 26.06.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 27.03.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № С-501-008071-18-980, відповідно до умов якого, відповідачу надані кредитні кошти в розмірі 5 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж. Строк кредитування становить 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії кредитної лінії, процентна ставка відсотків річних\~24% (а.с. 44). Даний договір підписаний відповідачем власноруч. Відповідач свої зобов`язання перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, що створило заборгованість, яка складається з 4963,13 грн.\~заборгованість по кредиту; 9569,10 грн. заборгованість по відсоткам 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» відступив право вимоги за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року на користь ТОВ «ФК «Сонаті», згідно реєстру боржників, в тому числі до [PERSON] 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами \~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог\~ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України\~встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог\~ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, відповідач порушив умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України\~не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року, а саме 4963,13 грн.\~заборгованість по кредиту; 9569,10 грн. заборгованість по відсоткам. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Щодо нарахованих позивачем інфляційними втратами в розмірі 2743,89 грн. та трьома відсотками річних у розмірі 942,41 грн. Відповідно до ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Аналіз наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбаченихст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1\~статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення та обмежується останніми 3 роками, які передувалиподачі позову. Аналогічна позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 р. у справі № 922/4099/17. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625\~ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і\~обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. У даній справі ТОВ «Санфорд Капітал» пред`явило позов до суду\~30.05.2025 року. З огляду\~на викладене,\~позивач має\~право на\~стягнення інфляційних\~втрат та\~трьох відсотків\~річних за\~три роки,\~які передували\~моменту звернення\~з позовною\~заявою до\~суду,\~ з 30.05.2022 року по 30.05.2025 рік. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповненийЗаконом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта\~набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, передбаченої\~статтею 625 ЦК України\~на період воєнного стану. Згідно розрахунку, який наданий позивачем, останнім здійснено нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 28.12.2019 року по 23.02.2022 року, який складає 3686,30 грн., тобто поза межами трирічного строку, які передували поданню даного позову. З огляду на зазначене, враховуючи положення п. 18Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором № С-501-008071-18-980 від 27.03.2018 року у розмірі 14523, 53 грн, а саме 4963,13 грн.\~заборгованість по кредиту; 9569,10 грн. заборгованість по відсоткам. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7200 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №5 від 05.05.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332 від 28.04.2017 року, копією ордера серії АЕ № 1310920 від 19.08.2024 року Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, часткового задоволення позову, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу з розрахунку 3000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (79,76 %).

Outcome: partial