Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є відповідач, з яким вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідач з моменту народження дітей і на даний час перебуває за кордоном у Словацькій Республіці, з дітьми не спілкується, їх життям та розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не спілкується. Діти проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. 14.04.2025 р. відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, з перекладом посвідчувального напису з словацької на українську мову, в якій повідомив про відмову від батьківських прав щодо дітей та підтвердив, що участі у їх вихованні не бере і просить суд позбавити його батьківських прав у його відсутність. Просить суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 5126 грн., з розрахунку 2563 грн. на кожну дитини із застосуванням її регулярної індексації, до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.06.2025 р. та аліменти сплачувати їх матері [PERSON] . У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Мазнєва С.Г. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, надали висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). 14.04.2025 р. відповідач [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву, з якої вбачається, що він відмовляється від батьківських прав на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У їх вихованні участі не бере, наслідки відхилення розуміє, проти позбавлення батьківських прав не заперечує, що підтверджується заявою перекладеною зі словенської на українську мови. Спеціалістами Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дітей по вказаній адресі, за результатами якого складено акт обстеження умов проживання встановлено, що діти за вказаною адресою проживають з матір`ю, дітям створено належні умови проживання, в наявності є необхідні меблі, техніка, діти забезпечені одягом і всім необхідним. Одночасно встановлено, що мати самостійно виховує дітей, вирішує питання підтримки, здоров`я, постійного догляду тощо. Встановлено також, що [PERSON] допомагає у вихованні дітей її мати (бабуся дітей та тато (дідусь дітей), які разом проживають з [PERSON] за однією адресою. Також встановлено, що батько дітей проживає в іншій країні, з дітьми не бачиться, не цікавиться їх здоров`ям, потребами. Матеріальну допомогу не надає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 22.05.2024 р. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з\~дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і\~поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі. Згідно висновку від 01.09.2025 р. № 27.1-27/1353 Управління «Служба у справах дітей» СМР з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей Управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи не містять спростування висновку органу опіки і піклування, а також належного обґрунтування [PERSON] того, що інтереси дитини превалюють над його приватними інтересами. [PERSON] не довів зміну своєї поведінки щодо своїх дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростував, що свідомо нехтував обов`язками батька щодо доньок. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Суд зазначає, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України) спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про дітей, брати участі у їх вихованні, не вчинив жодних дій аби налагодити відносини із доньками, матеріально не забезпечує. Відповідач не надав суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що йому чинились або чиняться перешкоди у спілкуванні з доньками. Встановлені судом факти свідчать, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх доньок, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до нього крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо її утримання. Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у\~відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у\~місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] та перебувають повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на особистий рахунок дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який буде відкритий матір`ю [PERSON] відділенні Державного ощадного банку України, аліменти у твердій грошовій сумі 5126 грн., з розрахунку 2563 грн. на кожну дитину із застосуванням її регулярної індексації, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття та аліменти сплачувати їх матері [PERSON] . Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 968 грн. 40 коп.

Outcome: approved