Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі\~- ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) в особі представника Грибанова Дениса В`ячеславовича звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі\~ - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14.02.2024 між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №79741576. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~ЗУ «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №27 від 19.07.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30000 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №79741576 в розмірі 30000 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору, то позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №79741576 в розмірі 30000 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 41). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 4 на звороті). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення на останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.44-45, 48-49),\~що відповідно до ч.8 ст.128\~ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правиламич.11ст.128ЦПК\~України відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.43, 47). Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області\~були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №79741576. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора «54503», про що свідчить п. 29 Договору позики, реквізити та підпис сторін (а.с.6-7). Відповідно до п.2.1. Договору, сума позики\~7500 грн.. Відповідно до п. 2.2. Договору, строк позики складає 30 днів. Відповідно до п.п. 2.3. Договору, процентна ставка (базова) / день 2,5 % (фіксована). Відповідно до таблиці: дата надання позики: 14.02.2024, дата повернення позики 14.03.2024, знижена процентна ставка/день, відсотків 2,5 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, проценти (не застосовуються в період воєнного стану у період існування такого обмеження) 2,70 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка\~114432,08%; орієнтовна загальна вартість позики\~13125 грн. Додатком №1 до Договору позики №79741576 від 14.02.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до таблиці, розрахованої за період з 14.02.2024 по 14.03.2024, чиста сума кредиту\~75000 грн., проценти за користування кредитом\~5625 грн., реальна річна процентна ставка 114432,08%, загальна вартість кредиту\~12125 грн. (а.с.8 на звороті -9). Відповідно до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 між ТОВФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», у відповідності до умов якого ТОВФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.10-13). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 28.07.2021 було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.14), 13.06.2022 було укладено додаткову угоду №7 (а.с.15) та 19.07.2024 додаткову угоду №31 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.16). Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру Боржників №27 від 19.07.2024 за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2023, фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2. Договору Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №27 кількістю 4963, після чого, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей ( а.с. 17). Відповідно до Реєстру боржників № 27 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за договором № 79741576 в сумі 30000 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №79741576 від 14.02.2024 за період з 19.07.2024 по 30.04.2025 [PERSON] має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість в сумі 30000 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.20). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Статтею 11\~ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В силу п. 6 ч.1\~ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Норми ч. 1ст.\~638\~ЦК України визначають, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Зібрані докази вказують на те, що в 2024 [PERSON] уклала з первісним кредитором в електронній формі кредитний договір, за умовами якого фінансова компанія перерахувала їй кредитні кошти, а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договорами. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. У подальшому фінансова компанія відступила ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. В силу ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Згідно з ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Із положень ч. 8\~ст.\~11\~ЗУ «Про електронну комерцію»\~вбачається, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як передбачено ч. 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону). За змістом вказаних норм права сторони вправі укласти кредитний договір в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх його істотних умов. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Докази у справі вказують на те, що [PERSON] укладала кредитний договір в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи фінансових компаній. Для укладення договору [PERSON] здійснювала ідентифікацію в цій системі та надавала відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) фінансових компаній. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов кредитних договорів та підписували ці договори шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Отже з вищезазначеного можна зробити висновок, що відповідач була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору. Матеріали справи містять договір факторингу з відповідними додатками, які об`єктивно вказують на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло за плату право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Даний договір є дійсним та виконаним. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» вправі заявити до [PERSON] вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Статтею 251\~ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263\~ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами договору позики №79741576 від 14.02.2024 сторони встановили строк кредитування в 30 днів. Відповідно до договору позики №79741576 від 14.02.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу фінансовий кредити в розмірі 7500 грн. строком на 30 днів, тобто з 14.02.2024 по 14.03.2024. ТОВ «ФК «ЕАПБ» відповідно до договору факторингу набуло право вимоги заборгованості за договором. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» мало право на стягнення процентів за користування кредитом за договором позики №79741576 від 14.02.2024 за 30 днів по 14.03.2024, що, виходячи з передбаченої договором процентної ставки, становить 13125 грн.. Також, в додатку №1 до договору позики № 79741576 від 14.02.2024 визначено Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якої визначено загальну суму кредиту, яка підлягала поверненню позичальником\~13125 грн., яка підлягала сплаті за 30 днів (а.с.8 на звороті-9). Крім того, матеріали справи не містять додаткових угод про продовження строку дії договору позики. Нарахування та стягнення із [PERSON] процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вищевказаним вимогам\~ЦК України\~та висновкам Верховного Суду. Отже, з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості за договором позики №79741576 від 14.02.2024 у загальному розмірі становить 13125 грн.. Саме ця сума заборгованості має бути стягнута з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» оскільки останній не виконав свої зобов`язання за вказаними договорами. В іншій частині позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] слід відмовити. Статтею 140\~ЦПК України передбачено стягнення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи Згідно ч. 2ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Враховуючи, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів саме в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб1514 грн., а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні в цій частині судових витрат. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 30000 грн. і задоволено на суму 13125 грн., тобто на 43,75%. Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути 1324,75 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial