Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2025 позов [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~«Страхова компанія\~«ІНГО»,\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди задоволено частково. Від представника позивача адвоката Рудика І.І. 23.07.2025 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з відповідачів АТ «СК «ІНГО» та [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 22\~500 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 500 грн, витрат на залучення спеціаліста для проведення незалежної оцінки збитку в розмірі 3\~800 грн та витрат на зняття/встановлення заднього бампера під час огляду транспортного засобу в розмірі 1\~200 грн. Окрім цього, 23.07.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Іськова В.О. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000 грн. В судове засідання, призначене на 26.08.2025, учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце проведення такого. Від представника позивача [PERSON] адвоката Рудика І.І. надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутності. Також, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу за заявою відповідача [PERSON] , які підлягають розподілу між сторонами, до 8\~000 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Іськов В.О. 26.08.2025 подав на адресу суду заперечення щодо заяви позивача про стягнення судових витрат, просив відмовити в задоволенні такої. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали заяв та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат. Частиною 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 5\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини 5 статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Встановлено, що правнича допомога позивачу [PERSON] надавалась адвокатом Рудиком І.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від серії XB № 002212 від 11.04.2018, видане Радою адвокатів Харківської області). На підтвердження витрат позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу долучено: договір про надання правової допомоги від 13.06.2024; акт про надану правову допомогу №1 від 22.07.2025. Відповідно до вказаних документів, загальна вартість наданих адвокатом послуг позивачу [PERSON] складає 17\~500 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката Рудика І.І., суд дійшов висновку, що вказаний розмір послуг адвоката є обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Також, в заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідачів витрати на залучення спеціаліста для проведення незалежної оцінки збитку, що підтверджується копією звіту про оцінку №277/03-24 від 18.03.2024 та квитанцією про оплату №EB84-8T14-H0A0-X939 від 15.03.2024 на суму 3\~800 грн. Суд враховує, що вказані витрати на залучення спеціаліста для проведення незалежної оцінки пов`язані із розглядом справи, оскільки такі були необхідними для встановлення підстав подання позовної заяви, зокрема щодо розміру недоплаченого страхового відшкодування. Оскільки рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.2025 позовні вимоги задоволено на 74,45%, відтак витрати на професійну правничу допомогу та витрати на залучення спеціаліста для проведення незалежної оцінки підлягають стягненню з відповідачів в користь позивача в розмірі 15\~857,85 грн ((17500 грн+3800 грн)*74,45%) в такому співвідношенні: з відповідача [PERSON] 10\~846,77 грн (15\~857,85 *68,4% (частка позовних вимог до [PERSON] ); з відповідача АТ «СК «ІНГО» - 5\~011,08 грн (15\~857,85 *31,6% (частка позовних вимог до АТ «СК «ІНГО»). Окрім цього, згідно з Нарядом-Замовленням №MRD-3563-1940667 від 09.01.2025, позивачем [PERSON] оплачено 1\~200 грн за зняття/встановлення заднього бамперу під час огляду транспортного засобу судовим експертом. Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. З роз`яснень, викладених у п. 45 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі. Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах. Таким чином, оскільки відповідачем [PERSON] під час розгляду справи заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, для проведення такої позивачем було понесено витрати на зняття/встановлення заднього бампера під час огляду транспортного засобу судовим експертом, відтак такі витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 873 грн 36 коп (1200 грн*72,78%). Враховуючи викладене вище, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 11\~720 грн 13 коп. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Іськова В.О. про стягнення витрат та професійну правничу допомогу, слід зазначити таке. Встановлено, що правнича допомога відповідачу [PERSON] надавалась адвокатом Іськовим В.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від серії ЛB №002721 від 02.08.2024, видане Радою адвокатів Львівської області). На підтвердження витрат відповідача [PERSON] на професійну правничу допомогу долучено: договір про надання правової допомоги від №3/24 від 09.08.2024; акт виконаних робіт від 23.07.2025. Відповідно до вказаних документів, загальна вартість наданих адвокатом послуг відповідачу [PERSON] складає 14\~000 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката Іськова В.О., суд дійшов висновку, що вказаний розмір послуг адвоката є обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), відтак з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 3\~810,80 грн (14000 грн*27,22%).

Outcome: approved