Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

30.12.2024 року позивачка [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Рекуху Олену Володимирівну звернулась до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.08.2011 року. Під час шлюбу у стрін народилося двоє дтей: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю та повнісю залежить від постійного сторннього догляду. Після розірвання шлюбу та припинення подружніх відносин, позивачка з дітьми переїхали на постійне місце проживання до батьківського дому за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] сама виховує та утримує дітей, отримує допомогу лише від своїх батьків, крім того [PERSON] потребує спеціалного догляду та лікування. Батько дітей - відповідач [PERSON] зареєстрований в іншому населеному пункті від місця проживання дітей, в [ADDRESS] . За тринадцять років він не відвідував дітей і не турбувався про їхню долю та добробут. Згідно з рішенням Новозаводського районного суду Чернігівської області від 16.08.2011 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей були стягнуті алмінти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробіткку щомісячно, починаючи з 20.07.2011 року і до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідач аліменти на дітей не сплачує та має стабільну заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на листопад 2024 року складає 290 371,55 грн. Отже відповідач ніяким чином не турбується про обох дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, і розвитком, станом здоров`я, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням. Він взагалі не спілкується з дітьми і не виявляє до них інтересу. Діти не знають батька. Відповідач [PERSON] не виконує покладені на нього законом обов`язки батька, не бере матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, а [PERSON] потребує особливої уваги і коштів на лікування. Тому позивачка вважає, що ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON] має місце та наявні всі підстави та докази про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. 19.03.2025 року провадження в цивільній справі було відкрито, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у цивільній справі. Ухвалою суду від 10.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду, за також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області. В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивачка [PERSON] та її представник Рекуха О.В. підтримали позов, просили його задовольнити, посилаючись на доводи, зазначені в позовній заяві. Неповнолітня дитина [PERSON] у судому засіданні в режимі відео- конференції просила суд позбавити батьківських прав її батька, оскільки вона бачила його всього один раз за все життя. Батько не цікавиться їх матеріальним становищем, не сплачує аліменти, не цікавиться її успіхами у навчанні та ніколи не дзвонить їм. Повідомила суду, що її брат [PERSON] має тяжку невиліковну хворобу з народження і у них дуже скрутне матеріальне становище, тому що мати постійно доглядає за братом та не може працювати і дуже багато кошів вони витрачають на лікування брата. Також підкрислила, що їй допомагають на репетиторів та саморозвиток дідусь з бабусею по материнcькій лінії, оскільки мама більше не вийшла заміж і займається обслуговуванням та лікуванням брата. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та зазначив про те, що не працює та не має можливості допомагати фінансово колишній дружині та дітям, тому виникла така велика заборгованість по алмінентах, в свій час колишня дружина сама прийняла рішення поїхади жити до своїх батьків та відмовлялась від його рекомендацій щодо лікування тяжкохворого сина. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кролевецької міської ради у судове засідання не з`явився, попередньо надіслали до суду заяву про проведення судового засідання без участі їх представника. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши вступне слово позивачки, її представника, пояснення дитини та вступне слово відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши наявні докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 25.12.2009 року та серії [NUMBER] від 31.10.2007 року (а.с.32,33). Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції, актовий запис №113 був розірваний. Також даним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісчно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. А також, з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.07.2011 року і до досягнення [PERSON] трьох років - [INFO] (а.с.30-31). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-1550/11 від 04.04.2012 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , наданого Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові, станом на 12.12.2024 року заборгованість [PERSON] становить 290 371,55 грн.. У виконавчому провадженні №42925984, відкритому 23.04.2014 року на підставі виконавчого листа №2-1550/11 від 04.04.2012 року, державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду, неодноразово були надіслані запити до Головного управління ПФУ України, ДПІ, Територіального сервісного центру щодо виявлення рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Згідно відповідей на запити, боржник не працює, нерухомого майна за боржником не зареєстровано. (а.с.6, 21-22). Як вбачається з копій витягів з Реєстру Чернігівської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно копії довідок Мутинського старостинського округу Кролевецької міської ради Конотопського району №14-10/193 від 30.07.2024 року та 14-10/246 від 11.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована, але дійсно фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми малолітніми дітими: [PERSON] , [INFO] , що є особою з інвалідністю з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та донькою [PERSON] , [INFO] , у домогосподарстві своїх батьків, що належить [PERSON] (матері [PERSON] ) з 2011 року і по теперішній час. Батько дітей, [PERSON] , [INFO] (зі слів сусідів) разом з ними не проживає і не з`являєься за вищевказаною адресою протягом багатьох років. Батько ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, не відвідує їх, не піклується про фізичний і духовний розвиток, їхнє навчання та лікування, не спілкується з дітьми і не виявляє інтересу до них (а.с.12,16). З наданих Мутинською гімназією Кролевецької міської ради довідок №29 від 06.08.2024 року та №56 від 17.12.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у Мутинській гімназії з 2016 року і на даний час є ученицею 9 класу. За період навчання у школі [PERSON] , рідний біологічний батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не цікавився, не підтримував зв`язку з донькою та школою, ні особисто, ні в телефонному режимі з класними керівниками та адміністрацією навчального закладу не спілкувався. [PERSON] , [INFO] в Мутинській гімназії Кролевецької міської ради не навчається через хворобу (а.с.13,15). Відповідно до інформації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кролевецької міської ради від 20.12.2024 року №01-09/758, наданої на адвокатський запит Рекухи О.В. вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] перебувають на обліку комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кролевецької міської ради. Декларації про вибір лікаря первинної медико-санітарної допомоги укладені в інтересах дітей матір`ю [PERSON] з лікарем педіатром [PERSON] . В деклараціях зазначені контактні дані матері дітей. На сьогоднішній день дитину [PERSON] на постійній основі відвідує лікар. При медичному огляді дитини перебуває постійно мати, батько жодного разу не був присутній при огляді дитини. [PERSON] на медичний огляд приводить мати [PERSON] . Батько, [PERSON] , з часу перебування дітей на обліку в КП «ЦРМСД» Кролевецької міської ради, жодного разу до закладу не з`являвся (а.с.14). Згідно копії протоколу ЛКК №145 від 13.06.2023 року, у [PERSON] встановлено виражений ступінь порушення психічних та мовних функцій організму, виражений ступінь обмеження життєдіяльності, що дає право на переоформлення категорії «дитині-інвалід підгрупи А» строком до 18 років (а.с.36). Також в матеріалах справи знаходиться копія посвідчення серії [NUMBER] , видане УСЗН Кролевецької РДА, якою підтверджуеться статус дитини з інвалідністю [PERSON] та а якому містяться дані про його законного представнитка (опікуна) - [PERSON] (а.с.29). Згідно копії довідки про отримання допомоги від 12.12.2024 року, [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Конотопської РДА та з 01.06.2024 року по 30.11.2024 року отримує Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, Державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, сукупний розмір якої за вказаний період становить 104 788, 20 грн. (а.с.35). 20.02.2025 року рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області №75 був затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не відвідує дітей, не цікавиться їх станом здоров`я, навчанням, не допомогає матеріально, не піклується про фізичний розвиток хворого сина ( [PERSON] має інвалідність), не забезпечує необхідне харчування, не турбується про лікування та не допомагає фізично. У телефонній розмові з працівниками служби у справах дітей [PERSON] сказав, що не має можливості допомагати дітям, їздити до них. У зв`язку з викладеним, членами комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кролевецької міської ради одноголосно було прийняте рішення про доцільність позбавлення батька батківських прав (а.с.57-58). Вищезазначені обставини свідчать про свідоме невиконання батьком [PERSON] своїх обов`язків, закріплених у ст. 150 Сімейного кодексу України, по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухилення батька від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Вказана бездіяльність у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батька [PERSON] батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] та [PERSON] . Кожна особа відповідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, що вбачається з досліджених в судовому засідані письмових доказів, та пояснень сторін, а його посилання на відсутність у нього коштів для надання допомоги дітям та для їх відвідування, суд до уваги не бере, оскільки [PERSON] працездатний і судом не встановлено об`єктивних перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо матеріального утримання, виховання дітей, а також лікування хворого сина. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Положеннями ст.81 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дітей, не займається лікуванням та доглядом хворого сина, що є життєво необхідним в даному випадку, не утримує дітей, і взагалі не відвідує їх та не спілкується навіть в телефонному режимі. Вихованням, доглядом, піклуванням дітей, а також лікуванням хворого сина займається тільки позивачка, а матеріально утримувати дітей допомагають позивачці її батьки, а тому позовні вимоги суд вважає бґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Також суд вважає за можливе роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок та 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved