Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Луганськ Луганської області Україна. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] , та після її смерті не може оформити спадщину, так як [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, і на підставі свідоцтва про її смерть, яке видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не можливо провести державну реєстрації смерті. Також зазначає, що на даний час їй потрібно отримати свідоцтво про смерть її матері, проте відділ реєстрації актів цивільного стану цього зробити не може, оскільки відсутнє лікарське свідоцтво про смерть. Заявник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити її\~ вимоги про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Луганськ Луганської області Україна. Заінтересована особа - Богуславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції\~ (м. Київ) свого представника в судове засідання не направив, але подано заяву, в якій просять розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, заперечень не мають. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , де батьками у неї зазначені [PERSON] і [PERSON] ; копією свідоцтва про одруження [PERSON] і [PERSON] , де дружині присвоєно прізвище [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб\~ [PERSON] і\~ [PERSON] , де дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно копії довідки взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № 3222-7001832710 від 12.07.2022 вбачається, що [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] , з 12 липня 2022 року фактично проживає в [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується наступними документами, які видані органами на тимчасово окупованій території України, а саме: довідкою про смерть №С-01894 та копією свідоцтва про смерть, які видані 24 липня 2024 року Жовтневим відділом записів актів громадянського стану м. Луганська департаменту записів актів громадянського стану\~ Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки серії [NUMBER] , із яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Крапивіно Кемеровської області,\~ померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської Народної Республіки, актовий запис № 170249940000301205001. Таким чином, зазначені документи підтверджують факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської області, Україна, але відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною\~ частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я\~ або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я\~ України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що\~ [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської області, Україна, тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Суд вважає, що заявником надані достатні докази, якими підтверджується факт смерті\~ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Луганськ, Луганської області, Україна, з датою смерті [INFO] . Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved