Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 18.07.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сімейне життя не склалося. Протягом періоду сумісного життя відношення з відповідачем погіршувалися, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на життя. Сімейне життя фактично припинено з травня 2016 року, спільне проживання та господарство не ведеться. Донька проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року шлюб офіційно розірвано. Останні три роки відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини. Виплати носять нерегулярний, хаотичний характер, не мають чіткої періодичності, фіксованої суми чи дати. Позивач змушена постійно нагадувати відповідачу про потребу фінансово забезпечувати власну дитину, що принижує її гідність і є свідченням повної відсутності ініціативи з боку батька. При цьому відповідач є працездатним, має стабільне джерело доходу, оскільки проходить службу в Збройних Силах України. На підставі викладеного просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте до суду не прибув, відзиву на позов не подавав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 липня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №961, батьком дитини зазначено [PERSON] , а мати - [PERSON] . Дитина, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №1533842 з Єдиного державного демографічного реєстру. Таким чином, судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач в позові вказує, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів на одну дитину є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved