Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Березанському міському відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №49. Від даного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач вказує ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Фактичні шлюбні відносини сторін припинилися з лютого 2022 року. Пощивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Таким чином, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований 08.07.2016 у Березанському міському відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №49. 18.08.2025 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, задоволено частково клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері сімейних відносин регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 липня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2016 року зареєстрували шлюб, про що 08 липня 2016 року Березанським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, було зроблено відповідний актовий запис за № 49 та видано свідоцтво про шлюб, копію якого долучено до позовної заяви. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , про що 06.07.2018 було зроблено відповідний актовий запис за № 133 та Баришівським районним відділом державної реєстрації цивільного стангу Головного територіального управління юстиції у Київській області 06.07.2018 видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 11). Зважаючи на те, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Відтак, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 1), однак під час судового розгляду просив не вирішувати питання про розподіл судових витрат і витрати залишити за ним. На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України, ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved