Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 34577,31 грн. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 3\~червня 2024\~року відповідач\~звернулася до\~позивача з\~метою отримання\~банківських послуг\~та підписала\~анкету-заяву\~до договору\~про надання\~банківських послуг,\~за умовами\~якого [PERSON] \~відкрито поточний\~рахунок №\~ [NUMBER] \~та встановлено\~кредитний ліміт\~в розмірі\~10000\~грн.\~В анкеті-заяві\~сторони домовилися,\~що вона\~разом із\~умовами і\~правилами обслуговування\~в АТ\~«Універсал Банк»,\~таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та паспортом\~споживчого кредиту,\~складають договір\~про надання\~банківських послуг. Таким чином, підписавши анкету-заяву від 3 червня 2024 року, відповідач підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та надана інформація є правдивою. Проте [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 34577,31 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 30604,51 грн. та пені у розмірі 3972,80 грн. Представник позивача АТ «Універсал Банк», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, у судове засідання не з`явився. До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 7 липня 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області справу передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області. 11 серпня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила АТ «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я, встановити кредитний ліміт вказаний у мобільному застосунку. У пункті 2 анкети-заяви зазначено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом (арк. спр. 12). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, суму платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом (арк. спр. 32 на звороті). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку кредитування, загальних витрат за кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк. спр. 30-32). У довідці АТ «Універсал Банк» від 3 березня 2025 року зазначено, що [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у гривні (арк. спр.19). Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 3 березня 2025 року станом на 3 червня 2024 року кредитний ліміт [PERSON] за карткою № [NUMBER] становить 10000 грн. (арк. спр. 20). З виписки про рух коштів по картці за період з 3 червня 2024 року по 3 березня 2025 року вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитним договором (арк. спр. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 3 червня 2024 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , заборгованість за наданим кредитом станом на 3 березня 2025 року становить 34577,31 грн., з яких 30604,51 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3972,80 грн. пеня (арк. спр. 9). АТ «Універсал банк» має право надавати банківські послуги, що підтверджується копіями банківської ліцензії, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту АТ «Універсал банк» (арк. спр. 39-42). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом установлено, що 3 червня 2024 року АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви, уклали договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт по рахунку 10000 грн із процентною ставкою 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитом, однак допускала порушення умов договору про надання банківських послуг. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 3 березня 2025 року має місце заборгованість за договором від 3 червня 2024 року в розмірі 34577,31 грн., з яких 30604,51 грн. тіло кредиту, 3972,80 грн. пеня. Вказані обставини відповідач не спростувала, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору суду не надала. Отже, суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості по тілу кредиту у розмірі 30604,51 грн. Щодо заявленої АТ «Універсал Банк» вимоги про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 3972,80\~грн. суд зазначає таке. Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже,\~виходячи із\~цих приписів,\~суд не\~вбачає підстав\~для стягнення з [PERSON] пені у розмірі 3972,80 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 2634,97 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 88,51%.

Outcome: partial