Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [PERSON] була двоюрідною сестрою батька заявниці, [PERSON] , тобто її двоюрідною тіткою, будучи офіційно зареєстрованою за адресою: Одеська область, Арцизький район, с. Задунаївка, але фактично проживала разом із заявницею за адресою її реєстрації, тобто в кв. [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої черговим лікарем 6 міської лікарні м. Кривого Рогу видана довідка про те, що [PERSON] , 1918 р. н., яка проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] . Похованням [PERSON] займався її двоюрідний брат, батько заявниці, [PERSON] , та похована [PERSON] була на кладовищі «Краматорівка» у м. Кривому Розі, оскільки за місцем реєстрації останньої не було жодного родича [PERSON] . Батьку заявника, [PERSON] , як двоюрідному брату померлої, для проведення державної реєстрації смерті тітки, внесення актового запису про її смерть та отримання свідоцтва про її смерть необхідно було звернутися до органу реєстрації актів цивільного стану громадян за місцем смерті [PERSON] , тобто до відділу РАЦС Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, однак з незрозумілих причин він цього не зробив. [INFO] батько заявника, [PERSON] , помер. Отже, актовий запис про смерть [PERSON] на теперішній час відступний, тому свідоцтво про її смерть отримано не було. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] до Покровського відділу ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] [INFO] звернулась рідна сестра заявниці, [PERSON] , яка також є двоюрідною племінницею померлої [PERSON] . Однак у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] їй було відмовлено, оскільки не було надано документу, що є підставою для здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] за формою, визначеною наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року № 545, тому рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду. Таким чином за п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України вона вимушена звернутися до суду із даною заявою для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] для вирішення питання щодо спадщини. На підставі викладеного просила суд встановити факт смерті [PERSON] , громадянки України, [INFO] , уродженки с. Задунаївка Арцизького району Одеської області Україна, яка померла [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області Україна, а була зареєстрована за адресою: Україна, Одеська область, Арцизький район, с. Задунаївка, причина смерті якої не встановлена. Від представників Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові пояснення, де представники зацікавленої особи, не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, вказували, що у прохальній частині заяви не вказано причину смерті та вулицю мешкання [PERSON] . Також виникає питання щодо належності паспорту громадянина України такій особі. Заявниця, [PERSON] , підтримуючи заявлені вимоги у повному обсязі, просила суд розгляд справи провести у її відсутність. Представники Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явились також, надавши заяву з проханням вирішити спір за їх відсутності. Суд зауважує, що на підставі положень ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК, у даному випадку немає. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Отже, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2022 року по справі № 490/6057/19-ц. На підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі п. 1 Глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на звернення щодо здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , повідомив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян України актовий запис про реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , відсутній. При цьому фактичні обставини свідчать про неможливість проведення Покровським відділом державної реєстрації смерті [PERSON] через не надання документу, що є підставою для її здійснення за формою, визначеною наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545. Враховуючи викладене, було рекомендовано встановити факт смерті в судовому порядку, передбаченому п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК, після чого звернутись до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації факту смерті на підставі судового рішення. Судом було також встановлено, що за довідкою чергового лікаря, Риндіної, міської лікарні імені Крупської Жовтневого району міста Кривого Рогу вбачається, що [PERSON] , 1918 р. н., яка проживала в [ADDRESS] , померла [INFO] . Таким чином суд встановив, що довідка чергового лікаря, Риндіної, не відповідає документам за формою, визначеною наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545. При цьому судом було взято до уваги фото могили [PERSON] , [INFO] , з відомостями про її смерть саме [INFO] . Також згідно із паспортом громадянина України (серія [NUMBER] ) вбачається, що він був виданий 23 липня 1997 року Арцизським РВ УМВС України в Одеській області [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, яка була зареєстрована в с. Задунаївка Арцизького району Одеської області з 20.08.1976 року. Натомість, у такому паспортному документі відсутні відомості щодо вулиці реєстрації [PERSON] в с. Задунаївка Арцизького району Одеської. При цьому судом не було встановлено доказів неналежності паспорта громадянина України (серія [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] . Також суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 43 від 9 жовтня 1954 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Задунаївською сільською радою Арцизського району Одеської області, актовий запис № 13 від 13 травня 1979 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 13 травня 1979 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . На підставі свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 32 від 24 серпня 1962 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , актовий запис № 5912 від 3 грудня 1986 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 3 грудня 1986 року, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Також за свідоцтвом про смерть, виданим 6 березня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 496 від 06.03.2006 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років. Отже, внаслідок розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] , громадянка України, [INFO] , уродженка с. Задунаївка Арцизького району Одеської області Україна, фактично померла [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та була похована. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку можливим за п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК встановити факт смерті [PERSON] [INFO] через неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті такої особи. Крім того суд зауважує, що за змістом п. 10 ч. 5 «Державна реєстрація смерті» Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, передбачена можливість при державній реєстрації смерті при заповненні в актовому записі граф «Причина смерті», якщо причина смерті невідомі, записувати «Не встановлено». Таким чином суд на підставі викладеного вмотивування вважає можливим за п. 8 ч. ст. 315 ЦПК встановити факт смерті [PERSON] , громадянки України, [INFO] , уродженки с. Задунаївка Арцизького району Одеської області Україна, яка була зареєстрована за адресою: Україна, Одеська область, Арцизький район, с. Задунаївка, та померла [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області Україна, причина смерті не встановлена.

Outcome: approved