Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

09 липня 2025 року представник позивача Овсяник С.А., який діє в інтересах ТОВ «АН «Рестріелт» на підставі договору про надання правової допомоги від 11 червня 2025 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «АН «Рестріелт» заборгованість за комунальні послуги у розмірі 24\~782,54 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7\~478, 25 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відноситься до приватного житлового фонду та перебуває на балансі ТОВ «АН «Рестріелт». Зазначив, до 2024 року ТОВ «АН «Рестріелт» здійснювало витрати, необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011 року, що опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18 серпня 2011 року, а з 16 квітня 2024 року здійснює такі витрати на підставі «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року», що опублікований в газеті «Інфо Сіті» від 16 квітня 2024 року № 46-47(805-806). Власники квартир житлового будинку сплачують на користь ТОВ «АН «Рестріелт» компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у порядку та на умовах, передбачених договором від 2024 року. ТОВ «АН «Рестріелт» з метою належного виконання умов публічних договорів від 2011 та 2024 років уклало договори з відповідними комунальними підприємствами міста Харкова, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення, електропостачання, які спрямовані на забезпечення житлово-комунальними послугами мешканців житлового будинку. Таким чином ТОВ «АН «Рестріелт» здійснює витрати, необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому власники житлових приміщень мають компенсувати такі витрати за тарифами відповідних комунальних підприємств. Посилався на те, що відносини, які склалися між ТОВ «АН «Рестріелт» та відповідачем, є договірними та ґрунтуються на підставі «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року». Позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконує у повному обсязі, але відповідач свої зобов`язання за вказаним договором щодо сплати щомісячних платежів на користь позивача належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 03 липня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 24\~782,54 грн. Ухвалами Київського\~районного суду\~міста Харкова\~від 10\~та 15\~липня 2025\~року позовну\~заяву було\~залишено без\~руху,\~позивачу наданий\~строк для\~усунення недоліків\~позову. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~17\~липня 2025\~року провадження\~у справі\~відкрито,\~розгляд справи\~ухвалено здійснювати\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження в\~судовому засіданні\~з викликом\~сторін.\~Відповідачу запропоновано\~надати відзив\~на позовну\~заяву. Представник позивача ТОВ «АН «Рестріелт» Овсяник С.А. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 17 липня 2025 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 434273038 від 06 липня 2025 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1080134663101) квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 192, виданий 09.02.2022, видавник: ПН ХМНО Орлова О.П. на праві власності належить [PERSON] . З долучених до справи матеріалів вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі ТОВ «АН «Рестріелт». Відповідно до умов публічного «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 01 серпня 2011 року, що опублікований в газеті «Харьковские известия» від 18 серпня 2011 року ТОВ «АН «Рестріелт» здійснює витрати, необхідні для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а власники квартир, на виконання умов вказаного Договору, сплачують на користь ТОВ «АН «Рестріелт» компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За змістом пункту 1 Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року, що опублікований в газеті «Інфо Сіті» від 16 квітня 2024 року № 46-47 (805-806), слідує, що споживач доручає, а Управитель (Балансоутримувач) приймає на себе зобов`язання по здійсненню витрат, необхідних для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів (при їх установці та користуванні), освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, послуги з подачі гарячого (за наявності) та холодного водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання, тощо) у житлових будинках, перелік яких додається до даного договору (Додаток № 1), а споживач зобов`язаний своєчасно відшкодовувати Балансоутримувачу такі витрати, а також витрати, пов`язані з виконанням такого доручення, у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Додатком №\~1\~до договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року встановлений перелік будинків, балансоутримувачем яких є ТОВ АН «Рестріелт», серед яких значиться будинок за адресою: [ADDRESS] . Розділом № 1 Додатку № 2 до договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року визначений розрахунок щомісячного відшкодування, що підлягає сплаті споживачами житлового будинку [ADDRESS] . Розділом № 2 Додатку № 2 до договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року передбачений розрахунок (загальний для всіх будинків за переліком згідно Додатку № 1) відшкодування комунальних послуг (опалення, водопостачання холодної води, водовідведення, тощо), що підлягає сплаті споживачами на користь управителя (балансоутримувача). Відповідно до картки розрахунків по квартплаті за період з 01 лютого 2022 року по 03 липня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , заборгованість [PERSON] станом на 03 липня 2025 року становить 24\~782,54 грн. Отже, на момент звернення до суду позивач ТОВ «АН «Рестріелт» є балансоутримувачем житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до статей 64, 66, 67, 162 ЖК України власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Стаття 179 ЖК України передбачає, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частиною 1 ст. 641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Позивач шляхом публікації в газеті «Харьковские известия» від 18 серпня 2011 року Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 серпня 2011 року та «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2024 року» у газеті «Інфо Сіті» від 16 квітня 2024 року зробив пропозицію укласти договір, вказана пропозиція була повністю та безумовно прийнята відповідачем, що підтверджується фактом здійснення платежів на користь позивача. Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 Договорів про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 серпня 2011 року та 01 квітня 2024 року споживач доручає, а балансоутримувач приймає на себе зобов`язання по здійсненню витрат необхідних для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, а споживач зобов`язаний своєчасно відшкодовувати балансоутримувачу такі витрати, а також витрати пов`язані з виконанням такого доручення у строк і на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з п. 4 вказаних публічних договорів розрахунковим періодом є календарний місяць. Відшкодування споживачем витрат балансоутримувача здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. За змістом п. 5 договорів розрахунковим періодом є календарний місяць. Відшкодування Споживачем витрат Управителя (Балансоутримувача) здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 05 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як власник нерухомого майна, зобов`язаний сплачувати компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). В силу статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином виконує зобов`язання з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до умов публічних договорів від 01 серпня 2011 року, 01 квітня 2024 року. Відповідач, у порушення умов публічного договору, отримані послуги належним чином не сплачує належну, унаслідок чого за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість у сумі 24\~782,54 грн. Під час судового розгляду відповідач не надано жодних доказів на спростування вказаних обставин, незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку суду не надано. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку що позов ТОВ «АН «Рестріелт» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір № 11/06-25 про надання правничої допомоги адвокатом від 11 червня 2025 року, укладений між адвокатом Овсяником С.А. та ТОВ «АН « Рестріелт», ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1268836 від 19 червня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність серії ХВ № 002257, завдання № 2 до договору № 11/06-25 пор надання правничої допомоги адвокатом від 11 червня 2025 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) № 18 до договору № 11/06-25 про надання правничої допомоги адвокатом від 11 червня 2025 року. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) № 18 до договору № 11/06-25 про надання правничої допомоги адвокатом від 11 червня 2025 року, адвокат Овсяник С.А. надав ТОВ «АН «Рестріелт» юридичні послуги, а саме: ознайомлення з наданими документами, що підтверджують наявність заборгованості з [PERSON] (власника квартири [ADDRESS] ), складання позовної заяви про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 24\~782,54 грн на користь ТОВ «АН «Рестріелт» та подання її до суду, вартість наданих послуг складає 5 000 грн, а також додаткова винагорода (гонорар успіху) виконавця відповідно до умов п. 3.4 договору, складає 10 (десять) % від суми стягнених з кожного з боржників на користь замовника грошових коштів або матеріальних цінностей в процесі виконання робіт за цим договором. Така додаткова винагорода оплачується замовником на користь виконавця протягом 7-ми днів з моменту отримання замовником від боржника кожної частини грошової суми або матеріальних цінностей заборгованості у розмірі 2478,25 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг 7\~478,25 грн. Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто надання правничої допомоги адвокатом Овсяником С.А. у цій справі зводилося до складання позовної заяви. Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «АН «Рестріелт» до 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved