Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник позивача Хрущ В.О. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом,\~отриманим судом\~27.05.2025,\~у якому\~просить стягнути\~з [PERSON] на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 59452,49 грн. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON] , які виразились у незаконній порубці дерев в захисному лісовому насадженні, завдано шкоди інтересам держави в особі Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області в розмірі 59452,49 грн. Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є єдиним органом державної влади у межах територіальної юрисдикції стосовно реалізації повноважень в галузі охорони, захисту та використання лісів України, а також відшкодування таких збитків. Оскільки завдана шкода [PERSON] в добровільному порядку не відшкодована, інтереси держави не поновлено, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Казанківського районного суду миколаївської області від 27.06.2024 (справа № 478/770/24) затверджено угоду про визнання винуватості від 10.06.2024, укладену у кримінальному провадженні № 12024152270000196 від 16.03.2024 між прокурором та підозрюваним. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначено узгоджене покарання у вигляді штрафу. Вирок набрав законної сили 30.07.2024 (а.с.4-5). Вказаним вироком встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON] , які виразились у незаконній порубці дерев в захисному лісовому насадженні, було припинено зростання 6 дерев породи «Дуб» та «Клен», чим завдано шкоду інтересам держави, громадським інтересам, навколишньому середовищу, в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, а також заподіяно матеріальну шкоду державі в особі Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області в сумі 59452,49 грн, що більше ніж у тридцять разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2024 та відповідно до примітки до ст. 246 КК України є істотною шкодою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини, встановлені вироком Казанківського районного суду миколаївської області від 27.06.2024 у справі № 478/770/24 є встановленими та не підлягають доказуванню. Як вбачається зі змісту вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024, цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся. Згідно зі ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення ст. 509 та з урахуванням приписів ст. ст. 11, 22, 599, 1166 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України № 6-954цс16 від 26.10.2016. Розділом VІІІ Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-ХІІ (далі по тексту Закон № 1264-ХІІ), врегульовано питання державного контролю і нагляду у галузі охорони навколишнього природного середовища. Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природнього середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємцями, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами. Компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено статтею 20-2 Закону № 1264-ХІІ. До компетенції\~центрального органу\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~із здійснення\~державного нагляду\~(контролю)\~у сфері\~охорони навколишнього\~природного середовища,\~раціонального використання,\~відтворення і\~охорони природних\~ресурсів,\~у сфері\~охорони навколишнього\~природного середовища\~належить організація\~і здійснення\~у межах\~компетенції державного\~нагляду (контролю)\~за додержанням\~центральними органами\~виконавчої влади\~та їх\~територіальними органами,\~місцевими органами\~виконавчої влади,\~органами місцевого\~самоврядування в\~частині здійснення\~делегованих їм\~повноважень органів\~виконавчої влади,\~підприємствами,\~установами та\~організаціями незалежно\~від форми\~власності та\~господарювання,\~громадянами України,\~іноземцями та\~особами без\~громадянства,\~а також\~юридичними особами\~-\~нерезидентами вимог\~законодавства,\~зокрема про\~охорону,\~утримання і\~використання зелених\~насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу. Відповідно до положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджену постановою КМУ від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Положенням про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), затвердженим наказом Державної екологічної інспекції України 20.02.2023 № 33, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується (п. 1 Положення). Однією із функції інспекції є пред`явлення претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, та розрахунку їх розміру, звернення до суду з відповідним позовом (п. 10 Положення). Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 59452,49 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання заяви у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виходячи з результату вирішення спору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, за ставками 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Outcome: approved