Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, 09.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №462193-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Бізнес Позика» 09.05.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №462193-КС-002 про надання кредиту. 09.05.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №462193-КС-002 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2363, на номер телефону, що зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 09.05.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №462193-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 26000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,1490577 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яку Позичальником було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Разом з тим, 16.08.2023 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1, 07.11.2023 - Додаткову угоду №2, а 08.01.2024 - Додаткову угоду №3 до Договору №462193-КС-002, якими продовжено термін дії Договору №462193-КС-002 до 24.04.2024, 08.10.2024 та до 28.04.2025 відповідно. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №462193-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти у загальній сумі 30024,65, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 179760,52 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 21920,17,00 грн.; сума прострочених платежів по процентах - 157433,36 грн., сума прострочених платежів по комісії - 406,99 грн. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. 01.08.2025 суддею отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення місця реєстрації відповідача. Ухвалою судді від 04.08.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04.09.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації і така нею отримана 11.08.2025. 18.08.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву і докази направлення такого позивачу. У відзиві укладення кредитного договору №462193-КС-002, як і отримання коштів, не заперечує. Зазначає, що нею частково проводилась оплата за вказаним договором. Поряд з цим, вказує, що нарахована позивачем сума по відсотках за кредитним договором у розмірі 157433,36 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, порушує її права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч.3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Згідно із п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту становить 3900 грн, однак зі змісту кредитного договору неможливо визначити та встановити за які саме послуги надані банком, стягується комісія. Вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Просить в позові відмовити. 26.08.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив і докази направлення такої відповідачу. У відповіді на відзив позивач посилається на те, що всі істотні умови договору, зокрема, тип кредиту, процентна ставка, строк дії кредиту, графік платежів за кредитом встановлені у кредитному договорі, який підписала відповідачка, та тричі укладала додаткові угоди щодо продовження строку дії договору, порядку та умов нарахування процентів, а відтак, розуміла наслідки укладення та невиконання договору. Зазначає, що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення кредитом. При цьому, кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за кредитним договором. Однак, порушення відповідачем графіку платежів призвело до збільшення загальної вартості кредиту, оскільки процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості. Встановлення у кредитному договорі процентів, які нараховуються на залишок заборгованості відповідає принципу свободи договору, встановленому у ст. 627 ЦК України. уклавши кредитний договір. Відповідачка добровільно погодилась з його умовами, а тому просить позов задоволити. Заперечення на відповідь на відзив відповідач не подавала. Строк на його подання сплив. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 09.05.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №462193-КС-002 про надання кредиту. Згідно прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту 09 травня 2023 року [PERSON] прийняла пропозицію на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ITC одноразового ідентифікатора UA-2363, (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] , вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення, СМС-повідомлення, сторонами укладено договір №462193-КС-002, а.с. 26-35. Згідно паспорта споживчого кредиту, який відповідач підписала в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором UA-3980 на номер телефону [NUMBER] на умовах кредитування у ТОВ «Бізнес позика», виходячи з обраних умов кредитування, а також щодо наслідків у разі невиконання зобов`язань, а.с. 19-20. Згідно з формою послідовності дій, вбачається, що в ІТС ТОВ «Бізнес Позика», зафіксовано укладення договору на веб-сайті кредитодавця www.my.bizpozyka.com, шляхом введення логіну та пароля до особистого кабінету, а.с. 54-55. 09 травня 2023 року між відповідачкою та ТОВ «Бізнес позика», в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором UA-2363 на номер телефону [NUMBER] , було укладено кредитний договір №476900-КС-005, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 26 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1). Строк кредиту: 24 тижні (п. 2.3). Стандартна процентна ставка: в день 2,0%, фіксована. Занижена процентна ставка 1,14905770. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4). Комісія за надання кредиту - 3900,00 грн (п. 2.5). Загальний розмір наданого кредиту - 26000,00 грн (п. 2.6). Строк дії договору - до 24.10.2023 (п. 2.7). Орієнтована загальна вартість кредиту - 67560,00 грн (п. 2.8). Орієнтовна реальна процентна ставка - 9136,90 процентів (п. 2.9). У договорі відображено графік платежів (п. 3.2.3), а.с. 21-25 З анкети клієнта (витягу з ІТС) від 09 травня 2023 року вбачається, що [PERSON] зазначила усі свої персональні дані, а.с. 59 Відповідно до інформаційних довідок від 21.06.2025, через платіжний сервіс «Fondy» 09.05.2023 були проведені успішна транзакції на суму 25000 та 1000 грн. на рахунок [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно кредитного договору 462193-КС-002 від 09.05.2023, а.с. 60, 60 зворот. Також, 16.08.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 462193-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 24.04.2024», а.с. 36-41. 07.11.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 462193-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 08.10.2024», а.с. 42-47. 08.01.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 462193-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 28.04.2025», а.с. 48-53. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривнях за договором № 462193-КС-002 від 09.05.2023 у [PERSON] станом на 02.07.2025 наявна заборгованість в розмірі 179760,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 21920,17 грн.; заборгованості по відсотках - 157433,36 грн; заборгованості по комісії - 406,99 грн., а.с. 13-18. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. При цьому, жодних розрахунків, котрі б спростовували правильність розрахунків заборгованості, долучених до матеріалів справи позивачем, відповідачем не надано, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості (в даному випадку - заборгованості за нарахованими процентами) є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача (а не суду). За таких обставин, наданий позивачем розрахунок заборгованості суд вважає правильним, оскільки такий містить період нарахування сум заборгованості, проценту ставку, за якою нараховувалися проценти за користування кредитними коштами. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема,Цивільним кодексои України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням наведеного належить зробити висновок про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Укладений в електронній формі договір підписується електронним підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароля», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, у якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. [PERSON] , підписавши 09.05.2023 з ТОВ «Бізнес позика» акцепт пропозиції (оферти) укласти договір №462193-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), та в подальшому Додаткові угоди №1, №2 та №3 до цього договору, погодилась з умовами споживчого кредиту, а саме, щодо: розміру кредиту - 26 000 грн.; строку кредитування - 24 тижнів; стандартної процентної ставки в день - 2% (фіксована); зниженої процентної ставки в день - 1,14905770 (фіксована); розміру комісії за надання кредиту - 3900 грн.; строку дії договору - до 24 жовтня 2023 року (з урахуванням додаткових угод до 28.04.2025); орієнтовної загальної вартості наданого кредиту - 67560 грн.; орієнтовної реальної річної процентної ставки - 9136,90 процентів та іншого. З підписання кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов. [PERSON] не заперечує факту укладення договору та отримання нею 26 000 грн. в кредит. Окрім того, факт укладення договору підтверджується частковим його виконанням [PERSON] , зокрема, на загальну суму 30024,65 грн. [PERSON] не в повній мірі здійснювала погашення заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Отже, доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором і взяті на себе зобов`язання остання не виконала, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, а відтак, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 21920,17 грн. підлягає до задоволення Покликання відповідача на те, що розмір нарахованих відсотків не є співрозмірним сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, тому що встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором не заслуговують на увагу, з огляду на таке. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Натомість проценти згідно з частиною першою статі 1048 ЦК України визначаються сторонами у договорі позики (кредиту) і, відповідно, входять до основного зобов`язання за кредитним договором, а не є правовим наслідком порушення зобов`язання, зокрема сплатою неустойки (пункт 3 частини першої статті 611, частини першої статті 549 ЦК України), а тому до них не застосовуються приписи статей 11, 18 Закону Україна «Про захист прав споживачів». У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 зроблено висновок, що недійсність договору, як приватноправова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. Однак, при розгляді даної справи відповідачка не заявляла зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». Вочевидь, що між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору №462193-КС-002 від 09.05.2023, цей правочин, з урахуванням додаткових угод №1 від 16.08.2023, №2 від 07.11.2023 та №3 від 08.01.2024, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим споживчий кредитний договір №462193-КС-002 від 09.05.2023, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідач [PERSON] не виконала зобов`язань за цим договором, допущену заборгованість ним у встановленому порядку та сумі не погашено. При цьому, суд критично оцінює посилання відповідачки на те, що вона не могла ефективно здійснювати свої права, не розуміла змісту укладеного договору, оскільки, як встановлено, відповідачка тричі укладала додаткові угоди, яким змінювала строк кредитування, погоджувалась на запропонований розмір відсотків за користування кредитом, що свідчить про її обізнаність з умовами кредитування та наслідками порушення зобов`язання. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами, підлягають до задоволення. З приводу стягнення з відповідача комісії в розмірі 406,99 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Умовами договору про споживчий кредит №462193-КС-002 від 09.05.2023 встановлено нарахування [PERSON] комісії в розмірі 3900 грн. при видачі кредиту. У цьому кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням кредиту, за які встановлена комісія. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року (справа № 524/5152/15-ц) висловив правову позицію про те, що умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що умови кредитного договору №462193-КС-002 від 09.05.2023 про сплату нарахування [PERSON] комісії на користь ТОВ «Бізнем позика» є нікчемними, а тому заборгованість за комісією стягненню не підлягає. Враховуючи встановлене, належить зробити висновок, що з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню заборгованість за договором №462193-КС-002 від 09.05.2023 в розмірі 179353,53 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 21920,17 та заборгованості по відсотках в сумі 157433,36 грн. В решті позову належить відмовити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2416,92 грн., виходячи з розрахунку 179353,53 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 179760,52 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2416,22 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved