Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди. Обгрунтовуючи позовну заяву посилається на те, що внаслідок ДТП 09.12.2024 року, за участю тз "BMW 523i" та тз «Volkswagen Phateon», належного відповідачу [PERSON] , її тз отримав механічні пошкодження. Вказує на те, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року по справі №727/14053/24, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за фактом ДТП від 09.12.2024 р. Зазначає, що винуватець ДТП, відповідач [PERSON] є особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, відтак відшкодування такої шкоди повинно було здійснюватися МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Посилається на те, що 09.12.2024 року вона звернулась до МТСБУ на офіційний номер телефону контакт-центру та повідомила про ДТП, а також, що після надання пояснень працівникам УПП, повідомила свого страховика ТзДВ «Стразова група «Оберіг»» про настання ДТП. Зазначає, що надалі вона звернулась до МТСБУ із заявою, у якій повідомила, що 18 грудня 2024 року відбудеться огляд транспортного засобу, з метою визначення вартості матеріального збитку та просила забезпечити явку представника МТСБУ для участі у вказаному огляді, однак останній не взяв участі в огляді, причини неявки не повідомив. Посилається на те, що згідно висновку експерта №90-12-24 авто-товарознавчої експертизи про вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля BMW 523i, державний реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий тз у результаті пошкодження під час ДТП 09.12.2024 р. станом на дату виконання експертизи, становить 135 527 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 80 коп. Вказує на те, що листом вих.№3-01б/9 від 01 січня 2025 року, МТСБУ повідомило її, що вона не надала МТСБУ документів, що встановлюють особу, винну у скоєнні вищевказаної ДТП та те, що після отримання таких документів, МТСБУ продовжить розгляд питання щодо відшкодування [PERSON] заподіяної їй шкоди. Зазначає, що 10 лютого 2025 року вона направила до МТСБУ заяву про виплату їй страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 09.12.2024 р. Посилається на те, що її представником було отримано лист МТСБУ за вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025 року, зі змісту якого вбачається, про відмову у відшкодуванні шкоди, що була заподіяна [PERSON] , так як остання не надала пошкоджений т/з на огляд представнику МТСБУ. Згідно листа вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025 МТСБУ, 26 грудня 2024 року, незалежний експерт отримав завдання на проведення огляду пошкодженого т/з та 27 грудня зв`язався із представником Максименко Є.В. та отримав відмову від огляду, так як т/з вже перебуває у процесі ремонту, а тому у МТСБУ немає підстав для здійснення відшкодування збитків, завданих ДТП. Позивачка не погоджується із зазначеною відмовою, у зв`язку з чим вирішила оскаржити її до суду. Вказує і на те, що наслідки ДТП завдали їй моральної шкоди, яка виражається в емоційному дискомфорті та душевних переживаннях пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу. Просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь суму страхового відшкодування (регламентної виплати) грошові кошти у розмірі 135 527 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 80 коп.; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Також, просить стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, серед яких витрати на правову допомогу у розмірі 27 020,00 грн., витрати на авто-товарознавчу експертизу у розмірі у розмірі 9200,00 грн., та витрати зі сплати судового збору Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 22.05.2025 року до суду надійшов відзив від Моторного (транспортного) страхового бюро України на позовну заяву. Вважають, що правова позиція позивача базується на власному тлумачення обставин справи, яке відрізняється від реальної дійсності, суперечить законодавчому регулюванню та обґрунтована, в тому числі припущеннями. Зокрема, вказують на те, що оскільки ні [PERSON] , ні [PERSON] до МТСБУ із письмовим повідомлення про ДТП, як того вимагають приписи закону, не зверталися. Посилаються на те, що аргументи позивача щодо належності усної її форми звернення до МТСБУ є недоречними, оскільки позивач викривляє реальну дійсність, щодо моменту, коли МТБУ стало відомо про дану ДТП, оскільки, надає знімки екрана невідомо телефону, на яких наявні виклики на гарячу лінію МТСБУ. Стверджують, що МТСБУ стало відомо про дану ДТП лише 16.12.2024 року, коли воно отримало запрошення на проведення огляду автомобіля, а визначений законом строк для направлення представника для огляду пошкодженого транспортного засобу закінчився 30.12.2024 року. Посилаються на те, що припущення сторони позивача щодо змісту телефонної розмови представника МТСБУ та сторони позивача не відповідають дійсності. Стверджують, що позивач не надала для огляду представнику МТСБУ належний їй транспортний засіб у пошкодженому стані, що підтверджується рапортом оцінювача. Посилаються на те, що представник позивача не спілкувався з представником МТСБУ, тому йому не може бути достеменно відомо про зміст такої розмови, на відміну від представника МТСБУ, який був її учасником. Окрім того, зазначають, що поведінка позивача не відображає виконання нею обов`язку у сприянні МТСБУ, при цьому, законом чітко визначені правові наслідки такої неналежної поведінки потерпілої особи. Просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] до МТСБУ відмовити в повному обсязі та стягнути на користь МТСБУ понесені судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2 000,00 грн. 28.05.2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Поляк М.В., направила на електронну адресу суду заперечення по справі. Зокрема, посилаються на те, що представник відповідача вказує, що зі змісту позовної заяви їй зрозуміло, що представник МТСБУ спілкувався з працівником представника позивача (АО «Поляк і партнери»), тобто не безпосередньо з позивачем чи її представником, а тому, лише йому може бути відомо про дійсний зміст такої розмови. Представник позивача зазначає, що у позовній заяві було повідомлено суд, що рапорт оцінювача містить інформацію, що не має жодного підтвердження та не містить достовірних відомостей телефонної розмови, що мала місце 27 грудня 2024 року об 11 год. 20 хв. між [PERSON] та працівником АО «Поляк і партнери». Представник позивача, на підтвердження своїх доводів щодо неправдивості відомостей, вказаних експертом [PERSON] у його відповідному рапорті від 27.12.2024 р. посилається на аудіозапис розмови, що мала місце 27.12.2024 року об 11 год. 20хв. між експертом [PERSON] та працівником АО «Поляк і партнери», згідно до якого 27.12.2024 року об 11 год. 20 хв. між експертом [PERSON] та працівником АО «Поляк і партнери», жодних відомостей щодо відмови від огляду пошкодженого т/з експертом МТСБУ чи того, автомобіль вже (станом на 27.12.2024р.) перебуває на стадії ремонту [PERSON] - не повідомлялось. Посилаються на те, що описані [PERSON] відомості про те, що станом на 27 грудня 20212 року, пошкоджений транспортний засіб уже перебував на стадії ремонту, що вже було спростовано доказами, доданими до позовної заяви, а саме листом BMW WORK WORKSHOP CV від 05 лютого 2025 року, згідно змісту якого вбачається, що 10 січня 2025 року на їхню адресу (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 209, гаражний кооператив «Надія») було доставлено авто BMW E39 5231 з ідентифікаційним номером [NUMBER] та державним реєстраційним номером [NUMBER] з різними пошкодженнями внаслідок ДТП, неправдиві. Зазначають, що відновлювальні роботи та ремонт авто закінчився 5 лютого 2025 року. Відтак, відомості, зазначені [PERSON] у рапорті та які стали підставою для відмови відповідачем [PERSON] у виплаті їй страхового відшкодування не відповідають дійсності. Вважають, що експерт [PERSON] є заінтересованою особою, так як був безпосередньо уповноважений відповідачем на проведення огляд пошкодженого т/з. Зазначають також, що відповідач МТСБУ мали контактні дані позивача та не були позбавлені можливості зв`язатись напряму із позивачем [PERSON] з метою узгодження дат та часу проведення огляду пошкодженого т/з, однак не скористалися такою можливістю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі. Представник позивача [PERSON] , адвокат Поляк М.В., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у своїх показах підтримала викладене її представником у позовній заяві. Представник відповідача МТСБУ - адвокат Висоцька Х.О., у судовому засіданні щодо задоволення заявлених позовних вимог заперечувала повністю та просила відмовити в їх задоволенні. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши надані докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що 09.12.2024 року, за участю ТЗ позивачки [PERSON] "BMW 523i" та ТЗ «Volkswagen Phateon» відповідача [PERSON] , сталася ДТП. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року по справі №727/14053/24, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за фактом ДТП від 09.12.2024 року (а.с.15). Позивач [PERSON] на момент настання вказаної ДТП мала поліс обов`язкогово страхового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів у страховика ТзДВ «Страхова група «Оберіг»» (а.с.13). 09.12.2024 року [PERSON] звернулась до МТСБУ на офіційний номер телефону контакт-центру з повідомленням про ДТП (а.с.16-18). 13 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до відповідачів МТСБУ та [PERSON] із заявами, у яких повідомила, що 18 грудня 2024 року відбудеться огляд транспортного засобу, з метою визначення вартості матеріального збитку. Просила забезпечити явку представника МТСБУ для участі у вказаному огляд (а.с.20-21). Згідно висновку експерта №90-12-24 авто-товарознавчої експертизи про вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля BMW 523i, державний реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий позивачці [PERSON] , в результаті пошкодження під час ДТП 09.12.2024 р. станом на дату виконання експертизи, становить 135 527 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 80 коп. (а.с.22-45). Листом вих.№3-01б/9 від 01 січня 2025 року, МТСБУ повідомило позивача, що нею не було надано МТСБУ документів, що встановлюють особу, винну у скоєнні вищевказаної ДТП та те, що після отримання таких документів, МТСБУ продовжить розгляд питання щодо відшкодування [PERSON] заподіяної їй шкоди (а.с.46). 10 лютого 2025 року позивач [PERSON] направила до МТСБУ заяву про виплату їй страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 09.12.2024 р. (а.с.47-49). Згідно листа вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025 МТСБУ, 26 грудня 2024 року, незалежний експерт отримав завдання на проведення огляду пошкодженого т/з та 27 грудня зв`язався із представником [PERSON] та отримав відмову від огляду, так як т/з вже перебуває у процесі ремонту, а тому у МТСБУ немає підстав для здійснення відшкодування збитків, завданих ДТП (а.с.50). МТСБУ листом N?3.016/7479 від 18 березня 2025 року повідомило, що наразі у МТСБУ відсутні підстави для перегляду рішення про відмову заявниці у виплаті відшкодування (а.с.51). Представник заявниці, адвокат Поляк М.В. звернулась до МТСБУ із адвокатським запитом вих.N?3248 від 31 березня 2025 року у якому просила надати відомості: Коли (обов`язково вказавши дату) незалежний експерт МТСБУ отримав завдання на проведення огляду пошкодженого автомобіля з метою проведення оцінки завданого матеріального збитку в результаті ДТП, надати відповідні письмові чи електронні докази. Коли (обов?язково вказавши дату) незалежним експертом МТСБУ було здійснено комунікацію із потерпілою чи ії представником щодо проведення огляду пошкодженого т/з та вказати зміст такої комунікації, підтвердивши її письмовими чи електронними доказами. Надати копію рапорту незалежного експерта МТСБУ про неможливість проведення огляду пошкодженого т/з (а.с.52-53). У відповідь на вищевказаний адвокатський запит, МТСБУ листом N?3-016/9104 від 07.04.2025 р. повідомило відомості ідентичні наданим раніше, а саме: 26.12.2024 0 12:13 експерту поставлено завдання провести огляд ТЗ із фотографічною фіксацією, скласти протокол огляду та визначити розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля BMW з номерним знаком [NUMBER] ; 27.12.2024, відповідно до рапорту, експерт зателефонував за номером 050 468 38 38 для домовленості про час та місце проведення огляду. Отримав відмову (а.с.54). Згідно рапорта оцінювача, [PERSON] , отримав замовлення №111944, 27.12.2024 року він зателефонував по вказаному номеру, за яким йому повідомили, що МТСБУ було повідомлено листом та запрошено на огляд з судовим експертом на конкретну дату та час, з дня звернення пройшло 10 робочих днів, тому від огляду він відмовився, оскільки на момент його дзвіна автомобіль вже перебував на стадії ремонту (а.с.55). Листом BMW WORK WORKSHOP CV від 05 лютого 2025 року підтверджується, що 10 січня 2025 року на їхню адресу (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 209, гаражний кооператив «Надія») було доставлено авто BMW E39 5231 з ідентифікаційним номером [NUMBER] та державним реєстраційним номером [NUMBER] з різними пошкодженнями внаслідок ДТП. Відновлювальні роботи та ремонт авто тривали з 11 січня 2025 року по 5 лютого 2025 року (а.с.56). У судовому засіданні, під присягою, свідок [PERSON] , який є експертом-оцінювачем пояснив, що отримав замовлення №111944 та 27.12.2024 р. зателефонував по вказаному номеру телефону « [NUMBER] », йому сказали, що МТСБУ було повідомлено листом та запрошено на огляд з судовим експертом на конкретну дату та час, з дня звернення пройшло 10 робочих днів тому від огляду відмовляються, оскільки на момент його дзвінка автомобіль вже перебував на стадії ремонту. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Так, відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону N?1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі статтею 22 Закону N?1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону N?1961-IV, шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов?язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, алгоритм дій особи у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) визначений у статті 33 Закону 1961-IV. Згідно до п.33.1.4 статті 33 вказаного Закону, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов?язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов?язок, він має підтвердити це документально. Пунктом 33.3 статті 33 даного Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов?язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). При цьому, особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов?язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Так, у відповідності до п.34.2 Закону 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно положення п.34.3 цього Закону, якщо представник страховика (у випадках передачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов?язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що 09.12.2024 року, за участю ТЗ позивачки "BMW 523i" та ТЗ «Volkswagen Phateon» відповідача [PERSON] , ТЗ позивачки отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2025 року по справі №727/14053/24, вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за фактом ДТП від 09.12.2024р., тобто [PERSON] є винуватцем ДТП. При цьому, останній не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З матеріалів справи, а саме з листа МТСБУ за вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025 року вбачається, що МТСБУ відмовили позивачці у відшкодуванні шкоди, що була їй заподіяна, оскільки вона не надала пошкоджений т/з на огляд представнику МТСБУ. Зокрема, з листа вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025 МТСБУ вбачається, що 26 грудня 2024 року, незалежний експерт отримав завдання на проведення огляду пошкодженого т/з та 27 грудня зв`язався із представником [PERSON] та відмовив в огляді, так як т/з вже перебуває у процесі ремонту, а тому у МТСБУ немає підстав для здійснення відшкодування збитків, завданих ДТП. В якості доказів ненадання т/з на огляд представнику МТСБУ, останні посилаються на рапорт незалежного експерта Пога В.М. Суд звертає увагу на те, що під час допиту у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він отримав замовлення №111944 та 27.12.2024 р. зателефонував по вказаному номеру телефону, йому повідомили, що МТСБУ було повідомлено листом та запрошено на огляд з судовим експертом на конкретну дату та час, проте з дня звернення пройшло 10 робочих днів тому від огляду відмовляються оскільки на момент дзвінка автомобіль вже перебував на стадії ремонту. Разом з цим, свідок не зміг пояснити, чому маючи у наявності контактний особистий номер телефону позивачки [PERSON] , ні він, ні відповідач МТСБУ не зв`язувались з [PERSON] . При цьому, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 27.12.2024 року об 11 год. 20 хв. між експертом [PERSON] та працівником АО «Поляк і партнери» відбулася телефонна розмова, запис якої міститься у матеріалах справи, однак жодних відомостей щодо відмови від огляду пошкодженого т/з експертом МТСБУ чи того, що автомобіль вже (станом на 27.12.2024 р.) перебуває на стадії ремонту [PERSON] не повідомлялось. Окрім того, згідно листа BMW WORK WORKSHOP CV від 05 лютого 2025 року, встановлено, що 10 січня 2025 року на адресу м. Чернівці, вул. Руська, буд. 209, гаражний кооператив «Надія» було доставлено авто BMW E39 5231 з ідентифікаційним номером [NUMBER] та державним реєстраційним номером [NUMBER] з різними пошкодженнями внаслідок ДТП. З 11 січня по 5 лютого 2025 р. вказаною організацією проводився ремонт даного транспортного засобу. Відновлювальні роботи та ремонт авто закінчився 5 лютого 2025 року. Так, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), в розумінні п. 37.1.3 статті 37 цього Закону є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов?язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином законодавець чітко та в імперативній формі визначив умови за яких можливе застосування п.37.1.3 статті 37 є можливим в якості підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов?язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити: факт дорожньо-транспортної пригоди; причини та обставини її (ДТП) настання; або розмір заподіяної шкоди; У судовому засіданні, судом належними та допустимими доказами встановлено, що невиконання позивачкою обов`язку визначеного п.33.3 ст.33 Закону на що у своїх листах посилався відповідач та як це вказав у рапорті експерт, в якості підстави для відмови позивачці [PERSON] у виплаті страхового відшкодування (регламентної виплати) не відповідає фактичним обставинам справи. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт експерта не містить у своїх реквізитах ні органу, якому такий рапорт адресовано, ні дати написання такого рапорту, що ставить під сумнів достовірність інформації викладеної в ньому. При цьому, слід зазначити і те, що лист вих.№3-01б/3353, яким позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування оформлений 31 січня 2025 року, що у сукупності із встановленими вище обставинами підтверджує те, що 27 грудня 2024 інформація про те, що т/з перебуває на стадії ремонту, експерту не повідомлялась. Так, як вже зазначалося судом вище, фактичною підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), в розумінні п. 37.1.3 статті 37 цього Закону є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Проте, у листі-відмові у виплаті страхового відшкодування відповідач МТСБУ не вказує як саме дії [PERSON] призвели до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, беручи до уваги безпосередньо і той факт, що у них були наявні контактні дані позивачки. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 6 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правово відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого. Представник відповідача МТСБУ аргументуючи свої доводи посилався на те, що позивачкою не було дотримано порядку звернення до МТСБУ із заявою відповідного зразка, однак вказані доводи спростовуються тим, що МТСБУ було відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування виключно, так як остання не надала пошкоджений т/з на огляд представнику МТСБУ, як це вбачається зі змісту листа за вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025. Так, з матеріалів справи вбачається, що МТСБУ належним чином розглянуло повідомлення позивачки про огляд транспортного засобу та фактично розпочало процедуру врегулювання питання про виплату позивачці [PERSON] страхового відшкодування, запитуючи у неї додаткові документи. Зокрема, листом вих.№3-01б/9 від 01 січня 2025 року, відповідач МТСБУ повідомив, що розглянув документ, що має ознаки звернення позивачки щодо дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача МТСБУ надіслало лист №3-01б/9104 від 07.04.2025 р., у якому зазначило, що 26.12.2024 р. о 12:13 експерту поставлено завдання провести огляд ТЗ із фотографічною фіксацією, скласти протокол огляду та визначити розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля BMW з номерним знаком [NUMBER] , а 27.12.2024, відповідно до рапорту, експерт зателефонував за номером [NUMBER] для домовленості про час та місце проведення огляду. Отримав відмову. При цьому, суд зауважує на тому, щ єдиною зазначеною у листах вих.№ 3-01б/3353 від 31 січня 2025р. та №3-01б/9104 від 07.04.2025р. підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування стала вказівка на те, що позивачка не виконала обов`язок, передбачений п.33.3 ст.33 Закону, а саме не надала ТЗ для огляду представнику МТСБУ, як це вказував експерт [PERSON] у своєму рапорті. Однак, вказані відомості були спростовані наданими позивачкою доказами, зокрема аудіозаписом телефонної розмови з експертом та документами, що підтверджують дату фактичного початку ремонту автомобіля. Пунктом 33.3 статті Закону передбачено, що власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Разом з цим, абзацом 2 вказаного пункту регламентовано, що особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Відповідно до п.34.2 Закону 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Окрім цього, положення п.34.3 вказаного Закону, зазначає, що якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі МТСБУ зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Суд, на підставі вищевикладеного приходить до висновку, що МТСБУ фактично розпочало розгляд справи за заявою [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування, а саме прийняло звернення до розгляду, отримало додаткові документи, доручило проведення експертного огляду. З огляду на встановлені обставини, та досліджені докази можна дійсти до висновку, що підставою для остаточної відмови у виплаті стали відомості, вказані експертом у його рапорті про нібито ненадання транспортного засобу для огляду, які були належним чином спростовані поданими позивачкою доказами на підтвердження своєчасного повідомлення про ДТП. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова МТСБУ у виплаті [PERSON] страхового відшкодування (регламентної виплати) є безпідставною, так як відповідачем не було у строк проведено огляд пошкодженого т/з, що відповідно не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Таким чином, на основі всебічно з`ясованих всіх обставин справи в їх сукупності, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність та допустимість доказів, що були подані сторонами по справі, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] суми страхового відшкодування (регламентної виплати) грошових коштів у розмірі 135 527 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 80 коп. підлягають до задоволення у повному обсязі. Що стосується вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 3 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правово відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Так, відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, окрім майнової шкоди, позивачці також завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП, яким згідно досліджених у судовому засіданні доказів та встановлених обставин є відповідач [PERSON] . Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N?4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Разом з цим, суд приймаючи рішення повинен виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, на підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана власнику транспортного засобу BMW 5231, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким є позивачка, у розмірі 135 527 грн. 80 коп., підлягає відшкодуванню в повному обсязі. У відповідності до частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом, наслідки дорожньо-транспортної пригоди завдали позивачці [PERSON] моральної шкоди, яка виражається в емоційному дискомфорті та душевних переживаннях пов?язаних з пошкодженням транспортного засобу. Позивачка мотивувала розмір заявленої моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн., незручностями у повсякденному житті та додатковими витратами з якими вона зіткнулася у зв?язку з пошкодженням автомобіля. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Вказане узгоджується із правовими висновками викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №383/596/15, у постановах Верховного Суду від 04.06.2018 року у справі №489/2492/17, від 13.06.2018 року у справі №464/6863/16. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується у разі, якщо вона завдана внаслідок протиправної поведінки особи. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини, крім випадків, установлених законом. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. Верховний Суд врахував, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 12 липня 2007 року «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, § 62). Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що позивачем доведено факт заподіяння їй моральної шкоди у зв`язку з діями відповідача [PERSON] , який є винуватцем ДТП, беручи до уваги факт доведеності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та завданим обсягом страждань, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, судом частково задоволено позовні вимоги. Зокрема, вирішено стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] суму страхового відшкодування (регламентної виплати) у розмірі 135 527,80 гривень. Відтак, з відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] , сплачений останньою судовий збір у розмірі 1164,23 гривні, документально підтверджений квитанцією від 10.04.2025 року (а.с.58-59). Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. З матеріалів спарви вбачається, що 30.01.2025 року за заявою представника позивачки у даній справі було проведено судову авто-товарознавчу експертизу про вартість матеріального збитку внаслідок ДТП. За проведення судовим експертом Павлишишиним Я.Д. авто-товарознавчої експертизи у даній справі позивачкою було сплачено 9 200 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.159). Таким чином, з Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути на користь [PERSON] документально підтверджені витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи в сумі 9 200,00 гривень. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Так, на підтвердження розміру понесених судових витрат представником позивача надано договір №396/24 від 12 грудня 2024 року про надання юридичної (правничої) допомоги, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» в особі керуючого партнера Поляк Марії Володимирівни; (Згідно п.4.1 зазначеного договору вартість послуг, що надаються АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді); звіт (акт) про надані послуги позивачу у зв`язку із розглядом справи №725/2942/25 від 14.08.2025 року; Згідно даного детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом позивачці надано послуги у зв`язку з розглядом даної справи на суму 27 020 грн 00 коп. за 09:00 год. витраченого часу адвокатом. Максименко Є.В, на даному акті, свідчить про те, що клієнт погодив обсяг та вартість наданих йому послуг. Також надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №11/25/02 від 11 лютого 2025 року на суму 3 420 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №28/25/05 від 28 травня 2025 року на суму 16 000 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №14/25/08 від 14 серпня 2025 року на суму 7 600 грн. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи докази подані представниками позивача на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність їх розподілу пропорційно до заявлених позовних вимог, зокрема стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 24300,20 гривень та з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 2700,00 гривень. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що здійснені позивачем витрати у загальному розмірі 27 000,00 грн. на правову допомогу в суді першої інстанції є пропорційним до предмета спору, тривалістю розгляду спору та вчинених в межах судової справи процесуальних дій, окрім того, як вже зазначалося вище повністю підтверджуються належними доказами, які підтверджують оплату позивачем вказаної суми, зокрема квитанціями до прибуткового касового ордера, договором про надання правової допомоги та актом виконаних робіт. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно достатті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно до положень частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на дотриманні норм процесуального права. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, на підставі всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, перевіреними в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення. На підставі та

Outcome: partial