Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

[PERSON] через представника, адвоката Старова Віталія Юхимовича звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшли: - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222785501:01:010:1044, розташована за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка загальною площею 0,0500 га, для ведення особисто селянського господарства, кадастровий номер 3222785501:01:010:1045, розташована за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка загальною площею 0,1540 га, для ведення особисто селянського господарства, кадастровий номер 3222785501:01:011:1024, розташована за адресою: [ADDRESS] . Заявник стверджує, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але на день смерті батька, фактично мешкав із своєю сім`єю у будинку батька. Однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини після смерті батька, посилаючись на те, що заявник пропустив строк подачі заяви для прийняття спадщини а тому рекомендував звернутися до суду для встановлення факту проживання із спадкодавцем. Суд ухвалою від 18 липня 2025 року заяву [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 01 вересня 2025 року. Представник заявника адвокат Старов В.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник Макарівської селищної ради звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 березня 2024 року, запис № 4981. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшли: - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право особисто власності на житловий будинок від десятого вересня 1990 року № 245 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26 жовтня 2010 року № 60); - земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222785501:01:010:1044, розташована за адресою: [ADDRESS] (Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201474952013 від 07 жовтня 2013 року); - земельна ділянка загальною площею 0,0500 га, для ведення особисто селянського господарства, кадастровий номер 3222785501:01:010:1045, розташована за адресою: [ADDRESS] (Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201475032013 від 07 жовтня 2013 року); - земельна ділянка загальною площею 0,1540 га, для ведення особисто селянського господарства, кадастровий номер 3222785501:01:011:1024, розташована за адресою: [ADDRESS] (Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201475072013 від 07 жовтня 2013 року). До матеріалів справи долучено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24 серпня 1974 року, виданого Небелицькою сільською радою Макарівського району Київської області, з якого вбачається що батьками заявника [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] . Так, заявник є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] свого батька. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 червня 2025 року № 81649579. Зі змісту витягу з реєстру територіальних громад Макарівської селищної ради від 23 червня 2025 року № 2025/008315821, встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним проживав його син - [PERSON] разом із своєю сім`єю, які здійснювали догляд за батьком до дня його смерті. Крім того [PERSON] за власні кошти похоронив свого батька, що підтверджується довідками Макарівської селищної ради № 98 від 27 червня 2025 року та № 99 від 01 липня 2025 року. Згідно із роз`ясненнями щодо порядку оформлення спадщини від 25 червня 2025 року № 141/01-16 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевський В.С. роз`яснив [PERSON] , що він не був зареєстрований із спадкодавцем на день його смерті та протягом встановленого строку не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, тому вважається таким, що спадщину не прийняв, у зв`язку з цим нотаріус не може видати заявнику свідоцтво про право на спадкове майно та рекомендував звернутися до суду. Хоча вказане роз`яснення не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом роз`яснення вбачається, що нотаріус не може видати заявнику свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу такого свідоцтва нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому суд приймає наявний в матеріалах справи роз`яснення приватного нотаріуса та вважає його достатнім доказом наявності у заявника перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з вказаною заявою. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав після смерті його батька. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 315 Цивільного кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця доживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа доживає строком понад шість місяців на рік. Отже відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити, оскільки з наданих заявником доказів встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved