Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

03.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У заяві посилається на те, що [INFO] , під час служби в ЗСУ. помер її чоловік [PERSON] . Спадщина після його смерті відкрилась [INFO] , а тому граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини встановлений законом до 21 січня 2024 року. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не змогла вчасно звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Коли ж позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було роз`яснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк, а відтак вона може звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом 6 місячний строк оскільки перебувала в шоковому та депресивному стані після трагічної загибелі чоловіка, її стан фізичного та ментального здоров`я значно погіршився. Посилаючись на вищевикладене позивач просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без їх участі та просила позов задовольнити. Від представника відповідача - Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської область надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягає задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи видно, що [INFO] помер чоловік позивача та - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2023 року). За життя [PERSON] склав заповіт яким заповів усе належне йому на час смерті майно [PERSON] , [INFO] . Спадщина після\~смерті[PERSON] відкрилась [INFO] , а тому граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини встановлений законом до 21.01.2024 року. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Як видно із інформації наданої приватним нотаріусом Миколаївського районного Нотаріального округу Миколаївської обалсті Філіпенко О.М. спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] нею не заводилася. Разом з тим як видно із роз`яснення вищевказаного приватного нотаріуса до неї не раніше 02.05.2024 року звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , якій було роз`яснено що нею пропущено строк для прийняття спадщини передбачений ч.1 ст. 1270 ЦПК України. Згідно ч.3. ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини на думку суду є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь - яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Незадоволення прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. Отже, необхідно врахувати, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті її матері. Втрата спадкового майна після втрати близької людини будуть для неї надмірним тягарем. Хоча позивач не надає письмових чи інших доказів на підтвердження вказаних обставин, враховуючи ті обставини, які зазначила позивач у позовній заяві, ситуацію яка склалася в Україні у зв`язку із агресивною війною розв`язаною проти неї, тривалість цього конфлікту, численні втрати захисників та цивільних осіб які є загальнонаціональною трагедією і трагедією для окремих осіб (рідних та близьких) суд вважає загибель чоловіка позивача обставиною яка дійсно могла спричинити тривалий негативний вплив на психічне здоров`я позивача. Також суд враховує не значний строк пропуску встановленого ч.1 ст. 1270 ЦПК України строку для прийняття спадщини, а також вищевикладені висновки щодо пропорційності втручання у права позивача, суд вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На думку суду строк тривалістю 2 місяці є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial