Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

27 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») через свого представника Романенка М.Е. звернулось до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено кредитний договір №7855296 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) . За умовами кредитного договору до укладення такого відповідач отримав проект договору з додатками ( в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з його умовами і правилами, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. Кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача у розмірі 5000,00 грн. з перерахуванням на поточний рахунок відповідача, строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки за весь строк користування кредитом 1,50% в день, а у разі виконання споживачем умов для отримання знижки, шляхом сплати першого платежу з оплати процентів згідно Графіку платежів або здійснення часткового дострокового повернення кредиту, то зі сплатою зниженої процентної ставки за весь строк користування кредитом 1,425 % в день. Сторони договору домовились про повернення кредиту та сплату процентів включно з кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення відповідно до Графіка платежів. 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» і ТОВ «Авентувс Україна» укладено договір факторингу № 24.11/24-Ф, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором до відповідача [PERSON] на суму 18500,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн - заборгованість за процентами, 4500,00 грн - заборгованість за пенею. Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором на суму 18500,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн - заборгованість за процентами, 4500,00 грн - заборгованість за пенею, а також судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 2\~422,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 6\~000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 07 липня 2025 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Романенко М.Е. у позовній заяві просив про розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечень не мав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 11.08.2025 р. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позов не подав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом установлено, що 03.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 7855296 про надання споживчого кредиту (а.с. 45-53), за умовами якого укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ якого забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus»; ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок в порядку, передбаченому договором та/або\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(п. 1.1.). На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2.). Сума кредиту складає 5000,00 грн (п. 1.3) Строк кредиту - 360 днів, періодичність сплати процентів - кожні 30 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (додаток № 1) (п. 1.4). Тип процентної ставки - фіксована( п. 1.5). Стандартна процентна ставка 1,50 % в день застосовується в межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 (п.1.5.1). Знижена процентна ставка 1,425 % в день застосовується, якщо споживач до 02.06.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за знижено процентною ставкою (п. 1.5.2). Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання платіжної картки [NUMBER] (п. 2.1). Дата надання кредиту - 03.05.2024 або 04.05.2024. Кредитний договір укладено з відповідачкою у електронній формі відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та він підписаний шляхом використання одноразового ідентифікатора С5343 03.05.2024 о 14:29, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний відповідачем при укладанні кредитного договору. Згідно з ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з додатку №1 до Договору № 7855296 про надання споживчого кредиту від 03.05.2024 (а.с.53 зворот - 54), сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит, а саме: дати внесення платежів кожних 30 днів, який також підписаний [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора С5343 03.05.2024 о 14:29, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при укладанні кредитного договору. Відповідач 03.05.2024 ознайомився з паспортом споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит (а.с.29-30), про що свідчить його підпис одноразовим ідентифікатором QN0690, 03.05.2024 о 14:29:12. Згідно листа ТОВ «Пейтек» від 19.05.2025 (а.с.35) повідомило ТОВ «Авентус Україна» про те, що на підставі раніше укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 було успішно перераховано 13.04.2024 о 17:24:06 кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» в сумі 5000,00 грн, призначення платежу - зарахування на картку [NUMBER] . Суд вважає, що такий доказ не спростований відповідачем, є належним, допустимим, позивач довів викання кредитодавцем умови договору про надання кредиту. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти, а ТОВ «Авентус Україна» відступити право грошової вимоги до третіх осіб - боржників, згідно додатку № 1 (а.с. 37-41). Таким чином, позивач ТОВ «Діджи Фінанс» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №7855296 від 03 травня 2024 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна». З витягу з Додатку № 1 до договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 вбачається що за договором було відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7855296 від 03.05.2024 на суму 18500,00 грн, з яких - 5000,00 грн за тілом кредиту, 9000,00 грн за процентами та 4500,00 грн за пенею (а.с. 58). Згідно платіжної інструкції №10772 від 27.11.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило кошти ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 27.11/24-ф від 27.11.2024 в сумі 1730342,80 грн (а.с.28). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено укладення між сторонами кредитного договору №7855296 від 03.05.2024 у формі електронного документу та із запропонованими умовами відповідач ознайомився і погодився, крім того, при отриманні кредиту позичальник вказує свої персональні дані. Суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. З розрахунку заборгованості за договором №7855296 від 03.05.2024 позичальника (а.с. 23-27) вбачається, що кредитором нараховувались проценти на тіло кредиту по 01.09.2024 та штраф по 01.09.2024. Загальний розмір заборгованості становить 18500,00 грн, з яких 5000,00 грн - за тілом кредиту, 9000,00 грн - за процентами (стандартна ставка) 4500,00 грн - за штрафом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами, іншими письмовими доказами у справі. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. У зв`язку з цим позов в частині стягнення тіла кредиту та процентів підлягає до задоволення. Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~\~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З долученого позивачем договору № 7855296 вбачається, що сторони дійшли згоди щодо умов встановлення такого виду неустойки, як штрафу - п. 5.5.1, 6.4 договору. Умов щодо нарахування пені положення договору не містять. Також розрахунок заборгованості, що наданий позивачем до позовної заяви, не містить нарахування пені, а лише штрафу в розмірі 4500,00 грн. Відповідно позивач не виконав свого процесуального обов`язку та не довів, на яких підставах ним заявлено вимогу про стягнення пені. Більше того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України (даний пункт доповнено Законом № 2120-IX від 15.03.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому, з 24.02.2022 по сьогоднішній день в Україні триває воєнний стан, що є загальновідомою обставиною, яка не підлягає доказуванню. У зв`язку з наведеним підстави для стягнення пені - відсутні, а тому в позові в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке. Згідно положень\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію укладеного між позивачем і адвокатом Білецьким Б. М. додаткової угоди №7855296 до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025 (а.с.26); акт №7855296 про підтвердження факту надання правничої допомоги (правничої) допомоги адвокатом ( виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року ( а.с.56), детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом Білецьким Б.М. (а.с. 59); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 60). Суд при наданні оцінки реальності наданих правничих послуг звертає увагу, що послуга щодо формування додатків до позовної заяви (письмових доказів), вартістю 500,00 грн не є видом правничої допомоги відповідно до ст.\~1\~та\~19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому в цій частині стягненню не підлягає. В решті, суд вважає, що надана правнича допомога відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, пропорційності. Також суд враховує, що відповідно до висновку ВС у постанові від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Отже, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог (75,68 %) судовий збір в сумі 1833,27 грн (2422,40*75,68/100) та 4162,40 грн (5500*75,68/100) витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial