Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, згідно якої просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Покров Дніпропетровської області, яка померла [INFO] в м. Свердловськ Луганської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Свердловськ Луганської області померла рідна тітка та спадкодавець заявниці [PERSON] - [PERSON] . За місцем її проживання в м. Свердловськ Луганської області 18.07.2025 року окупаційною владаю, Свердловським міським відділом ЗАЦС департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, було видано свідоцтво про іі смерть, яке виконано російської мовою та завірено печаткою ЛНР. Вказаний документ не є законним документом та не визнається на території України. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті іі рідної тітки [PERSON] , однак у зв`язку з відсутністю документу про смерть тітки, які визнаються на території України, заявниця позбавлена можливості прийняття спадщини. В зв`язку з викладеним заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в м. Свердловськ Луганської області померла [PERSON] [INFO] , уродженка м. Покров Дніпропетровської області. За місцем проживання [PERSON] в м. Свердловськ Луганської області 18.07.2025 року окупаційною владаю, Свердловським міським відділом ЗАЦС департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, було видано свідоцтво про іі смерть серії [NUMBER] , яке виконано російської мовою та завірено печаткою ЛНР. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті іі рідної тітки [PERSON] . 22 серпня 2013 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] посвідчений Писаренко Т.М., приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу Луганської області, в якому вона на випадок своєї смерті заповіла заявниці належну їй на праві власності частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П., яка надала роз`яснення з приводу того, які документи необхідно буде їй надати для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. До переліку необхідних документів входить свідоцтво про смерть спадкодавця, яке повинно бути видано уповноваженим органом державної реєстрації актів цивільного стану. Тому заявниця звернулася до Покровського акту цивільного стану відділу державної реєстрації у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про її смерть та надала усі необхідні для цього документи. 05 серпня 2025 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] з тієї підстави, що нею був наданий документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Таким чином у заявниці не має можливості отримати свідоцтво про смерть її рідної тітки та спадкодавця [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт її смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] , рідної тітки заявниці та спадкодавця, має для неї юридичне значення. Через неможливість отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , заявниця позбавлена можливості звернутися до органів нотаріату з питань оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною 3 ст.49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010р. №3307/5), затвердженими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000р. за №719/4940. Ч.1,2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повноваження державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації, шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, зважаючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України легітимне та легальне свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved