Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

08.07.2025 року до суду звернувся заявник [PERSON] із заявою про усиновлення дитини. Згідно заявлених вимог заявник просить постановити рішення про усиновлення ним неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Змінити усиновленійдитині по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище, ім`я, дату народженнята місце народження залишити без змін. Записати його батьком усиновленої дитини та внести відповідні зміни в актовому записі про народження дитини, записавши його, [PERSON] , батьком усиновленої дитини. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне:з червня 2022 року [PERSON] проживав з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними проживає син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] помер [INFO] . 24 жовтня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Спільних дітей у подружжя [PERSON] немає. У заявника це другий шлюб. Від першого шлюбу він має двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які у звязку з повномасштабним вторгненням рф в Україну на даний час перебувають з матірю у Німеччині. З доньками [PERSON] підтримує тісний контакт, допомагає матеріально. Аліменти не стягувались, батьківських прав не позбавлявся. Вказав, що виховує та утримує [PERSON] як власну дитину протягом трьох років. До кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має, за станом здоров`я протипоказань для усиновлення не має. Зазначив, що разом з дружиною та неповнолітнім [PERSON] проживають по [ADDRESS] . Квартира є неприватизованою двокімнатною. У квартирі зроблений ремонт, чисто, затишно. У більшій кімнаті [PERSON] має власний куточок та спальне місце. Навчальне місце обладнане на кухні. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Заявник працює за домовленістю, виконує будівельні роботи. Має постійний дохід та утримує сім`ю, про що надана довідка з місця роботи за останні 6 місяців. Згідно із заявою від 22.05.2025 року [PERSON] надала нотаріальну згоду на усиновлення її неповноілтнього сина [PERSON] , [INFO] [PERSON] у своїй заяві від 28.05.2025 року надав згоду на його усиновлення [PERSON] та на зміну по батькові. Згідно з Висновком виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.06.2025 року № 12364-01-21 про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , та відповідність його інтересам, виконавчий комітет Черкаської міської ради не може встановити, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 211 СК України він може бути усиновлювачем. Перешкод для усиновлення дитини, передбачених ст. 212 СК України у нього немає, що й стало причиною звернення до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.07.2025 року справу прийнято до провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи. В судовому засіданні заявник [PERSON] та адвокат Ульянов С.М. вимоги за поданою заявою підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Просили задовольнити заяву. Заінтересована особа - представник Органу опіки та піклування м. Черкаси Барабанщикова О.А.в судовому засіданні проти заяви заперчувала, посилалась на Висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.06.2025 року. Зазначила, що засіданням комісії не встановлено, що усиновлення дитини заявником відповідає якнайвищим інтересам дитини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала і просила її задовольнити. Неповнолітній [PERSON] також не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] народився [INFO] в с. Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 29.01.2014 Соснівським РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] з 24.10.2024 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 24.10.2024 відділом ДРАЦС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1714). Дружина [PERSON] має сина [PERSON] , який народився [INFO] в м. Черкаси (Свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом РАЦС по Соснівському району Черкаського управління юстиції, актовий запис № 955). Для заявника це другий шлюб. У першому шлюбі має дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну перебувають з матір`ю в Німеччині. З дітьми підтримує тісний контакт, аліменти не стягувалися, батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності заявник не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, про що свідчить Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-003909902, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України станом на 23.05.2025 року. За результатами медичних обстежень та даних медичного висновку від 23.05.2025, заявник є фізично та психічно здоровим, не страждає спадковими хронічними захворюваннями, алкогольної і наркотичної залежності не має. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 211 СК України - усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ст. 224 СК України - суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотримані всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ст. 225 СК України -Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Як вказав заявник, він працює за домовленістю, виконує будівельні роботи. Має постійний дохід, матеріально утримує сім`ю. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.06.2025 року подружжя має належні житлово-побутові умови. Родина проживає в неприватизованій однокімнатній квартирі, яка перепланована у двокімнатну з усіма зручностями за адресою: [ADDRESS] . У квартирі зроблений ремонт, чисто та затишно. У більшій кімнаті [PERSON] має власний куточок та спальне місце. Навчальне місце обладнане на кухні. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Судом встановлено також, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] в м. Черкаси Черкаської області, свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 25.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста ЧеркасиЧеркаського міського управління юстиції. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 26.11.2024 Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ). [PERSON] надала згоду на усиновлення неповнолітнього сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] , про що свідчить нотаріально завірена заява від 22.05.2025 року. Неповнолітній [PERSON] скерував до Служби у справах дітей заяву від 28.05.2025 року, у якій надав згоду на своє усиновлення [PERSON] та на зміну по батькові. Суд бере до уваги Висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.06.2025 № 12364-01-21, відповідно до якого виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування не може встановити, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , громадянином України [PERSON] відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Зокрема, в судовому засіданні з`ясовано, що дитина протягом останніх 2-х років проживає та навчається в місті Полтава, де переважно і проживає, тобто фактично більшу частину свого часу дитина проводить окремо від місця проживання своєї сім`ї. Сама по собі періодична фінансова підтримка дитини ще не свідчить про емоційний зв`язок та стійку відповідальну батьківську роль заявника. Суд, дослідивши надані заявником докази, дійшов висновку, що вони не свідчать про наявність належних підстав для усиновлення саме в інтересах дитини, з урахуванням її віку, стану здоров`я, особистих потреб та необхідності забезпечення стабільного та безпечного сімейного середовища. Подані матеріали не містять переконливих даних про здатність заявника забезпечити належні умови виховання, гармонійного розвитку та соціалізації дитини. Також відсутні докази, що ініціатива усиновлення обумовлена виключно турботою про благополуччя дитини, а не іншими особистими обставинами заявника. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в данному випадку усиновлення не відповідає принципу пріоритетності найкращих інтересів дитини, закріпленому у ст. 7, 207, 224 Сімейного кодексу України, та є недоцільним. Суд виходить із того, що усиновлення є особливим правовим інститутом, покликаним забезпечити дитині стабільність, турботу та безпечне середовище для розвитку. При цьому вирішальним критерієм завжди є найкращі інтереси дитини, а не особисті потреби чи життєві обставини заявника. Досліджені у справі матеріали не переконують у тому, що намір заявника зумовлений насамперед турботою про дитину та її майбутнє. Натомість, обставини, які стали підставою звернення до суду, не дають змоги стверджувати про наявність міцного зв`язку, взаєморозуміння та готовності до тривалої і відповідальної батьківської ролі. Відсутність доказів, які б підтверджували, що заявник діє виключно з огляду на інтереси дитини, а також недостатня визначеність у його можливості створити належні умови для її виховання, дають суду підстави вважати усиновлення у данному випадку недоцільним. Понесені заявниками судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605грн. 60 коп. відповідно до положень ч.7 ст. 294 ЦПК України покласти на заявників. На основі ст. 207, 208, 211, 214, 215, 217, 219, 231, 283 СК України,

Outcome: dismissed