Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер його родич [PERSON] . Після його смерті залишилась спадкова маса, яка складається з земельної ділянки площею 2,2402 га, яка розташована на території Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Сім`ї у [PERSON] ніколи не було та позивач є єдиним спадкоємцем після його смерті, оскільки з травня місяця 2018 року по день смерті спадкодавця проживав разом із ним однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, надавали один одному матеріальну допомогу. Крім того, позивач після смерті [PERSON] провів його поховання та всі ритуальні обряди, забрав в своє користування предмети домашнього вжитку та особисті речі. За вказаних обставин позивач вважає, що він має право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України. Позивач, звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , отримав відмову у зв`язку з тим, що ним нотаріусу не було надано доказів проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. За таких підстав позивач просить встановити факт його проживання однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини разом із [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,2402 га з кадастровим номером 0522684000:01:000:0312. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено підготовче засідання та витребувано докази. Ухвалою суду від 29.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 03.09.2025 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Представник позивача адвокат Середюк О.В. подала заяву, в якій просила справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнав. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Копією довідки\~№ 490\~від 15.07.2025,\~виданої Кукавським\~старостинським округом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , за даною адресою ніхто не зареєстрований. Відповідно до копії довідки Кукавського старостинського округу Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 472 від 19.06.2025, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , фактично проживав в домогосподарстві [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 473 від 19.06.2025, виданої Кукавським старостинським округом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , фактично з травня місяця 2018 року по день смерті проживав однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , та його сім`єю за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті провели його поховання, необхідні ритуальні обряди. Також згідно з довідкою № 471, яка видана 19.06.2025 Кукавським старостинським округом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про спадкоємців після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] Кукавському старостинському округу не відомо. За життя [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-427 виданого 26.04.2016 державним нотаріусом Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори Дячук Л.М., на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 2,2402 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522684000:01:000:0312, розташована на території Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 58303475 від 27.04.2016 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9967911542025 від 20.06.2025. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Тобто предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім є сукупність обставин, що згідно із законом визначають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. [PERSON] 19.06.2025 звернувся до органу нотаріату з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Листом за вих. № 158/01-16 від 13.08.2025 приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебрякова Ю.В. повідомила позивачу про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з неподанням ним документів, що надають право на спадкування, а відтак нотаріус прийшла до висновку, що відсутні підстави для закликання [PERSON] до кола спадкоємців. Також, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82253624 від 19.08.2025 вбачається, що в даному реєстрі відсутня інформація про спадкові справи заведені після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане свідчить про те, що жодна особа, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, а відтак відсутні інші спадкоємці після його смерті. Частина 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, враховуючи викладене вище, дослідивши надані докази, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем та те, що від встановлення даного юридичного факту залежить реалізація позивачем свого права на спадщину, суд вважає, що позивачем доведено той факт, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] , а відтак вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування суд зазначає таке. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Частиною 3\~ст.\~1268\~ЦК Україна,\~визначено,\~що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Реалізація права\~на спадкування\~спадкоємцем,\~закликаним до\~спадкування,\~здійснюється шляхом\~прийняття ним\~спадщини з\~подачею до\~нотаріальної контори\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяви про\~її прийняття\~в шестимісячний\~строк,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини.\~Вчинення таких\~дій не\~вимагається,\~якщо спадкоємець\~постійно проживав\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини і\~протягом шестимісячного\~терміну,\~встановленого для\~прийняття спадщини,\~не заявив\~про відмову\~від неї\~(ст.ст.1268-1270). Як було встановлено судом раніше, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] та постійно на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем, а відтак вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , і така спадщина належить йому з моменту відкриття. Відповідно до положення\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328\~ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи дані норми закону, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 2,2402 га кадастровий номер 0522684000:01:000:0312 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то таке право увійшло до складу спадщини після його смерті та перейшло спадкоємцю [PERSON] , а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved