Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

05.05.2025 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Управлінська компанія «Віра», ПАТ «Запоріжжяобленерго» про захист прав споживача. 22.05.2025 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву до ТОВ «Управлінська компанія «Віра», третя особа: ПАТ «Запоріжжяобленерго», про захист прав споживача. Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що між нею, ФОП [PERSON] , та АТ «Запоріжжяобленерго» 04.12.2003 року було укладено договір про постачання електричної енергії. Всі умови зазначеного договору нею сумлінно виконувались, зокрема, приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке їй належить на праві приватної власності, було належним чином підключене до електричних мереж відповідно до виданих технічних умов. Даний факт підтверджується наступними документами: довідкою №950/01-11 від 2003 року, актами від 10.11.2003 року, 21.01.2012 року, 26.06.2003 року, листом від 09.04.2003 року, технічним звітом від 25.11.2003 року та розпорядженням від 11.11.2003 року. У зв`язку з тим, що 02.05.2025 року у вказаному приміщенні було припинено електропостачання, вона она звернулася до аварійної служби КП «Ремсервіс», яка прибула за викликом, однак повідомила, що не має доступу до електрощитової, і порадила звернутись або до АТ «Запоріжжяобленерго», або до обслуговуючої компанії ТОВ «Управлінська компанія «Віра». У свою чергу, аварійна служба АТ «Запоріжжяобленерго» відмовилася прийняти її заявку, посилаючись на відсутність доступу до електрощитової. Обслуговуюча компанія ТОВ «Управлінська компанія «Віра» заявила, що її підключення до електрощитової є неправильним, тому саме з цієї причини приміщення було примусово відключено. Проте жодних офіційних повідомлень чи рішень про порушення умов підключення чи розірвання договору вона не отримувала. Вона, як суб`єкт підприємницької діяльності, адвокат, здійснює діяльність, яка передбачає безперервний доступ до електроенергії та мережі Інтернет, тому на її думку, протиправне самоуправство з боку обслуговуючої компанії, має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. У зв`язку з цим нею було подано відповідне звернення за телефоном 102. Проте, незважаючи на те, що співробітник поліції зателефонував, пообіцяв приїхати на місце, станом на кінець робочого дня 02.05.2025 ніхто не прибув. Враховуючи бездіяльність слідчих органів, нею була подана скарга до суду на бездіяльність правоохоронців. 02.05.2025 року, з метою з`ясування ситуації, нею було також направлено письмові звернення до АТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «Управлінська компанія «Віра». Відповідь отримано лише від АТ «Запоріжжяобленерго», в якому зазначено, що за результатами обстеження 07.05.2025 року було встановлено підключення її приміщення до поверхового щита на першому поверсі. Водночас, за умовами договору та однолінійною схемою, підключення повинно здійснюватися від ВРУ-0,4 кВ. Попри це, сам факт відключення виконано не АТ «Запоріжжяобленерго», що є втручанням третіх осіб у правовідносини, захищені законом і договором. Внаслідок припинення постачання електроенергії нею було понесено прямі матеріальні збитки у вигляді вимушеної покупки акумулятора, інвертора та зарядного пристрою на загальну суму 6\~700,00 грн., які необхідні для забезпечення тимчасового електропостачання офісу з метою здійснення її професійної діяльності. Позивачка вважає, що оскільки відключення здійснила саме управляюча компанія без відповідного правового механізму, вона має нести відповідальність за відновлення підключення до ВРУ-0,4кВ згідно схеми, погодженої ще у 2003 році. Внаслідок протиправних дій відповідача їй було заподіяно як моральну, так і матеріальну шкоди. Зокрема, моральна шкода полягає у пережитих психологічних стражданнях, душевних хвилюваннях, а також у необхідності прикладати значні додаткові зусилля для організації роботи в умовах відсутності електропостачання та доступу до Інтернету. Сума моральної шкоди оцінюється в розмірі 10\~000,00 грн. Матеріальна шкода пов`язана з вимушеним придбанням обладнання, необхідного для забезпечення безперебійного функціонування офісу та здійснення нею адвокатської діяльності. На підставі викладеного, позивачка просить суд зобов`язати ТОВ «Управлінська компанія «Віра» поновити електропостачання нежитлового приміщення [ADDRESS] , шляхом підключення його від ВРУ-0,4кВ вказаного житлового будинку; стягнути з управляючої компанії на її користь моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 6\~700,00 грн. Ухвалою суду від 23.05.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.06.2025 року до суду від представника ТОВ «Управлінська компанія «Віра» - адвоката Нємної Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позивачкою не надано жодного доказу щодо порушення її прав саме відповідачем. Послуги з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] надавалися та надаються на підставі укладеного Договору №УК-2023/ДЗ-03 від 18.08.2023 року, підписаного між ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3», код ЄДРПОУ: 44998429 та співвласниками будинку. Порушення прав позивачки, як зазначено у позові, виникло через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Однак, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження існування жодних \~ \~ \~ \~ зобов`язань ТОВ «Управлінська компанія «Віра»,код ЄДРПОУ: 44939248, перед позивачкою. Ухвалою суду від 01.07.2025 року зобов`язано уповноважену особу ТОВ «Управлінська компанія «Віра» надати на адресу суду наступну інформацію: чи здійснювалося в травні 2025 року відключення від електропостачання нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] ; якщо так, то ким, коли та на якій підставі здійснено таке відключення? чи мають інші особи, крім представників ТОВ «Управлінська компанія «Віра», доступ до квартирного поверхового розподільчого електричного щита першого поверху за вищевказаною адресою; на якій підставі нежитлове приміщення [ADDRESS] підключене до квартирного поверхового розподільчого електричного щита першого поверху. 25.07.2025 року на адресу суду від представника відповідача Нємної Т.І. надійшла заява, в якій остання зазначила, що ТОВ «Управлінська компанія «Віра» є неналежним відповідачем, та як послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] надаються ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3», яке є самостійною юридичною особою. Жодних договірних відносин з позивачкою ТОВ «Управлінська компанія «Віра» немає, тому в травні 2025 року відключення від електропостачання нежитлового приміщення № 85, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] , відповідачем не здійснювалося. Ухвалою суду від 04.08.2025 року клопотання позивачки [PERSON] задоволено, замінено відповідача ТОВ «Управлінська компанія «Віра» на ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3». 21.08.2025 року до суду від представника ТОВ «УК ВІРА»\~ДІЛЬНИЦЯ №3» - адвоката Нємної Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] виключно на підставі Договору № УК-2023/ДЗ-03 від 18.08.2023 року, укладеного зі співвласниками будинку. У межах цього договору відповідач не здійснює підключення до електричних мереж та не відповідає за електропостачання окремих нежитлових приміщень, зокрема №85. Відповідачем дійсно було здійснено відключення приміщення позивачки від електропостачання, що було зумовлене аварійною ситуацією задимленням на першому поверсі через неправильне та небезпечне підключення, виконане з порушенням погодженої однолінійної схеми. Цей факт підтверджено актом обстеження, складеним АТ «Запоріжжяобленерго» 07.05.2025 року. Недоліки, виявлені ПАТ «Запоріжжяобленерго», існували по причині порушення встановленої схеми підключення, це порушення не було спричинено \~ \~ \~ \~ діями відповідача, тому відповідальність за стан проводки та подальше відключення приміщення позивачки від електромереж будинку, внаслідок чого припинилося електропостачання, не \~ \~ \~ \~ може бути покладена на відповідача Послуги з управління будинком надаються відповідачем в межах встановленої плати за Договором на управління, в свою чергу роботи \~ \~ \~ \~ з підключення позивачки до електромережі будинку за встановленою схемою, \~ \~ \~ \~ повинні виконуватися за окремим договором та коштом позивачки, а не юридичної \~ \~ \~ \~ особи, яка надає послуги з \~ \~ \~ \~управління будинком. Порушення прав позивачки, як зазначено у позові, виникло через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Однак позивачкою не надано \~ \~ \~ \~суду жодних доказів на підтвердження завдання матеріальної та моральної шкоди діями ТОВ «УК Віра» Дільниця № 3». В судовому\~засіданні позивачка\~ [PERSON] підтримала свою уточнену позовну заяву та просила задовольнити позов у повному обсязі. Додатково пояснила, що договірних відносин з ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» вона не має, у той час як між нею та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії, умови якого вона сумлінно виконувала з моменту укладення. Зокрема, нежитлове приміщення №85 за адресою: [ADDRESS] було належним чином підключене до електричних мереж відповідно до технічних умов, виданих уповноваженим органом у 2003 році. Також зазначила, що доступу до електрощитової вона не має, тому фізично не мала можливості самостійно здійснити будь-яке перепідключення або зміну схеми підключення, що виключає її провину у виявлених порушеннях. Представник відповідача\~Лупанова Н.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Додатково зазначила, що умови договору № УК-2023/ДЗ-03 від 18.08.2023 року не передбачають надання управителю повноважень щодо підключення споживачів до електричних мереж, а отже\~такі дії\~виходять за\~межі його\~компетенції. Крім того, ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» не здійснювало перепідключення приміщення позивачки до поверхового розподільчого електричного щита першого поверху, і хто саме це зробив товариству невідомо. Разом з тим вона визнала, що відповідно до чинного законодавства доступ до електромереж повинен мати лише управитель або інші уповноважені особи, однак, чи має такий доступ хтось інший їй невідомо. У зв`язку з цим, на її думку, обов`язок із підключення позивачки до електромереж не може бути покладений на відповідача. Представник третьої особи Глазунов В.С. в судовому\~засіданні повідомив,\~що до\~договору споживача\~про надання\~послуг з\~розподілу електричної\~енергії №1705106.06.2024\~року,\~укладеного між\~ПАТ «Запоріжжяобленерго»\~та ТОВ\~«УК ВІРА»\~ДІЛЬНИЦЯ №3»,\~було складено\~однолінійну схему\~електропостачання,\~яка підписана\~сторонами. На зазначеній схемі відображено, який повинен бути стан приєднання споживачів до внутрішньобудинкових електричних мереж на момент укладення договору, зокрема передбачений порядок підключення приміщень, у тому числі й приміщення №85, яке належить позивачці. Існує визначений законодавством порядок підключення споживачів до електричних мереж, який включає в себе кілька послідовних етапів. Зокрема, на першому етапі оператор системи розподілу (ОСР) надає споживачу технічні умови, що визначають технічні параметри майбутнього підключення. Після отримання технічних умов споживач зобов`язаний замовити та погодити проєкт підключення, який має враховувати наявні потужності та пропускну здатність електричних мереж з метою уникнення перевантаження та аварійних ситуацій. Лише після затвердження проєктної документації та виконання усіх необхідних технічних заходів допускається фактичне підключення споживача до електромережі. Відповідність схеми електропостачання технічним умовам перевіряється оператором системи розподілу виключно на стадії укладання нового договору із субспоживачем у процесі підключення до електричних мереж. Існує чітко визначена межа балансової належності електричних мереж, яка встановлює відповідальність за утримання та обслуговування певної ділянки мереж. В межах внутрішньобудинкових електричних мереж обов`язок перевірки їх технічного стану, справності, а також відповідності підключення споживачів до затвердженої схеми покладається на балансоутримувача будинку. Представник третьої особи Дяченко О.С. додатково повідомила, що однолінійна схема електропостачання нежитлового приміщення №85 не зазнавала змін протягом багатьох років, що підтверджується наявною технічною документацією. Зокрема, відповідне підключення відображене як у схемі до договору про постачання електричної енергії №7457 від 04.12.2003 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго», так і в однолінійній схемі до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №17051 від 06.06.2024 року, укладеного між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3». Доступ до внутрішньобудинкових електричних мереж та електрообладнання, розташованого у технічних приміщеннях багатоквартирного будинку, має виключно відповідач як управитель та балансоутримувач. Відповідно до чинного законодавства та умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, саме відповідач несе відповідальність за технічний стан, збереження та безпечну експлуатацію внутрішньобудинкових електромереж та обладнання, у тому числі щитових, кабельних каналів, розподільчих пристроїв тощо. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Стаття 3 ЦПК України\~надає кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~при здійсненні правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2\~ст.16 ЦК України, до яких, зокрема, віднесено відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування моральної (немайнової ) шкоди ( п.п.4,9 ч.2\~ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «ВРЕЖО №5» від 09.04.2003 року, у зв`язку з електропостачанням приміщення ПП [PERSON] по [ADDRESS] і подальшим оформленням договору на користування електроенергією з ЗГЕС, КП «ВРЕЖО №5» не заперечує про підключення даного приміщення електричною потужністю 2,0 кВт по мережі 0,22кВ в рахунок відведеної на дане приміщення потужності по узгодженій системі згідно з проектом і ТУ від ЗГЕС №400/07 від 14.02.2003 року. Згідно з актом від 26.06.2003 року про розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, на балансі ЗГЕС знаходиться ТП-07, РУ-0,4кВ, рб-2,14, 2КЛ-0,4кВ від ТП-107 к ВРУ будинку по [ADDRESS] ; на балансі КП «ВРЕЖО №5» знаходиться електрообладнання вказаного житлового будинку, ВРУ; на балансі ПП Трачук Н.І. знаходиться кабель ВВГ 3х4, l=20м. від шинного мосту в ВРУ вказаного житлового будинку. 04.11.2003 року КП «ВРЕЖО №5» видано довідку ПП [PERSON] ( [ADDRESS] ) про те, що технічні умови виконані від КП «ВРЕЖО №5» та відповідають вимогам ПУЕ. 11.11.2003 року заступником начальника Пархоменком В.І., у присутності ПП [PERSON] , був складений акт про допуск в експлуатацію електроустановок, відповідно до якого було проведено технічний огляд перед допуском в експлуатацію електричної установки юридичної консультації по [ADDRESS] , та надано висновок укладати договір. Згідно з розпоряженням, 11.11.2003 року був виконаний технічний огляд перед допуском в експлуатацію об`єкта юридична консультація за адресою: [ADDRESS] , абонента ПП [PERSON] , із споживаною потужністю - 2,0 кВт; електропостачання здійснюється від ТП 107 РБ 2,14 через ВРУ житлового будинку по [ADDRESS] 0,23кВ, ВВГ 3х4 мм2, l=20м. 04.12.2003 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ПП [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії №7457, відповідно до якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умов цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами. 18.08.2023 року між ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , укладеного Договір №УК-2023/Д3-03 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються своєчасно оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. 06.06.2024 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №17051, відповідно до якого оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКМ від 14.03.2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в «Паспорті точки розподілу» за об`єктом споживача, який є Додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних Оператора системи. Згідно з п.6.2. вказаного договору, споживач зобов`язується, в тому числі забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію свої внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до п 5 Паспорту точки розподілу електричної енергії ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3», що є додатком №2.12 до вказаного договору, межа розподілу (точка розподілу електричної енергії) встановлюється на межі балансової належності мереж відповідно до акта розмежування балансової належності електричних мереж (за ознаками права власності або користування) та експлуатаційної відповідальності сторін який є додатком №8.12 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Однолінійна схема (схема електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки споживача, і точок їх приєднання), відображається в додатку №9.12 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Усі зміни та доповнення до цього Паспорту оформлюються у разі зміни технічних характеристик об`єкта після отримання послуги з приєднання та/або на підставі узгоджених проектних рішень, виконання яких підтверджено документально. Відповідно до п. 1 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, балансова належність електромереж та установок: -оператора системи: ТП-107, 2КЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП-07 РБ-2, РБ-14 до ВРП-0,4кВ житлового будинку [ADDRESS] ; -споживача: ВРП-0,4кВ, електрообладнання, прилади обліку, внутрішні електричні мережі житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з п.п. 8, 9 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, споживач та оператор системи зобов`язується утримувати установки, які зазначені в цьому акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до Кодексу системи розподілу, ПТЕ, ПБЕЕ. Споживач зобов`язується забезпечити на своїй території охорону електроустановок в тому числі електричних мереж, які належать оператору системи, а також доступ до цих електроустановок працівників оператора системи для ремонту обладнання, кабельних мереж, повітряних мереж та проведення інших необхідних робіт у терміни, обумовлені обома сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 02.05.2025 року у нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , було припинено постачання електричної енергії. Того ж дня, позивачка звернулася до контакт-центру м. Запоріжжя «15-80» із заявкою про відключення електроенергії у вказаному нежитловому приміщенні. 02.05.2025 року о 16 год. 14 хв. на електронну адресу позивачки надійшло повідомлення від «контакт-центру» м. Запоріжжя, відповідно до якої роботу за зверненням завершено; проблема: служба обслуговування електромереж; причина: 469. (квартира) Знеструмлення, на прилад обліку е/е не надходить; фактична дата виконання: 02.05.2025 року; виконавець: КК Віра; відповідь: заявнику наданий контактний телефон КК Віра, буде звертатись самостійно до КК. 02.05.2025 року [PERSON] звернулася до Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області через оператора служби «102» із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2025 року скаргу [PERSON] задоволено; зобов`язано уповноважену особу Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області не пізніше 24 годин після отримання цієї ухвали вирішити питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, які містяться у заяві [PERSON] , зареєстрованої в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) за №11346 від 02.05.2025 року. Відповідно до акту ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 07.05.2025 року, складеного з питання обмеження на підключення електроустановки ФОП [PERSON] по [ADDRESS] ., остання підключена до квартирного поверхового розподільчого електричного щита першого поверху. Згідно договору №7457 підключення повинно бути виконано від ВРУ-0,4кВ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня, представником ПАТ «Запоріжжяобленерго» Тимощуком В.Я., був складений акт невідповідності метрологічних характеристик, згідно з яким була проведена перевірка на об`єкті споживача ФОП [PERSON] , у приміщенні №85. Виконанню в термін до 07.06.2025 року підлягають наступні вимоги: споживачу необхідно виконати підключення згідно схеми та балансової приналежності. Згідно з листом АТ «Запоріжжяобленерго» №35-35/753 від 20.05.2025 року, 07.05.2025 року персоналом АТ «Запоріжжяобленерго» проведено спільне обстеження електроустановки, за результатом якого виявлено, що приміщення ФОП [PERSON] підключене з квартирного поверхового розподільчого електричного щита першого поверху. Відповідно до умов договору про надання послуг з розподілу №7457, та однолінійної схеми електропостачання, яка є додатком до договору, підключення має бути виконано від ВРУ-0,4кВ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Для врегулювання питання позивачці необхідно виконати підключення приміщення відповідно до узгодженої однолінійної схеми, що є додатком до договору про надання послуг з розподілу №7457. На підтвердження понесеної матеріальної шкоди позивачка надала: товарний чек 0002 від 07.05.2025 року на загальну суму 2\~300,00 грн., відповідно до якого було придбано один Інвертор 1000W ИКС КС 1000D за ціною 1\~500,00 грн. та один автомобільний зарядний пристрій автоматичний 8А за ціною 800,00 грн.; товарний чек від 06.05.2025 року на суму 4\~400,00 грн., відповідно до якого було придбано один АКБ МАСТЕР 110 (0). Щодо правомірності відключення позивачки від електроенергії відповідачем Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначено в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон). Відповідно до п.п. 6,7 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону, власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 11 Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] . 18.08.2023 року між ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , укладеного Договір №УК-2023/Д3-03 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються своєчасно оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. В п. 2.3. вказаного договору зазначені права управителя, до яких входять в тому числі: -вимагати від співвласника дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг (пп. 2.3.2); -вимагати від співвласника своєчасного проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з експлуатацією спільного майна, що виникли з вини співвласника, або відшкодування вартості таких робіт, якщо факт заподіяння шкоди доведений в установленому порядку (пп. 2.3.3); -доступу до приміщень, будинків і споруд для встановлення та обслуговування додаткового обладнання (сигналізація, камери відеоспостереження, датчики руху та датчики підтоплення), ліквідації аварій, усунення неполадок, що виникли у санітарно-технічному та інженерному обладнанні, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів у порядку, визначеному законодавством та цим договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (пп. 2.3.6). Проаналізувавши умови договору №УК-2023/Д3-03, суд дійшов до висновку, що відповідач не наділений повноваженнями відключення та/або підключення співвласників будинку від електропостачання. Вичерпний перелік підстав відключення установок споживача від системи електрозабезпечення міститься у п.7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року. Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи або електропостачальником (п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії). Отже, відключення електроенергії у разі наявності порушень здійснюється працівниками електропостачальника з дотриманням відповідної процедури. Водночас, жодних документів, що підтверджують настання такої аварійної ситуації, представником відповідача до матеріалів справи не надано. Таким чином, твердження відповідача про наявність аварії не можуть бути прийняті судом як належний і допустимий доказ у розумінні статей 7680 ЦПК України. Крім того, відповідно до умов договору № УК-2023/Д3-03, управитель не наділений правом самостійно відключати приміщення співвласників від електропостачання, навіть у разі настання аварійної ситуації, без дотримання визначеного законодавством порядку та погодження з відповідними службами/органами. Щодо зобов`язання відповідача підключити нежитлове приміщення позивачки до ВРУ-0,4кВ Судом встановлено, що 06.06.2024 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №17051, відповідно до якого споживач зобов`язується, в тому числі забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію свої внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Відповідно до п. 1 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком до вищевказаного договору балансова належність електромереж та установок: - \~ \~ \~ \~оператора системи: ТП-107, 2КЛ-0,4кВ від РУ-0,4кВ ТП-07 РБ-2, РБ-14 до ВРП-0,4кВ житлового будинку [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~споживача: ВРП-0,4кВ, електрообладнання, прилади обліку, внутрішні електричні мережі житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з п.п. 8, 9 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, споживач та оператор системи зобов`язується утримувати установки, які зазначені в цьому акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до Кодексу системи розподілу, ПТЕ, ПБЕЕ. Споживач зобов`язується забезпечити на своїй території охорону електроустановок в тому числі електричних мереж, які належать оператору системи, а також доступ до цих електроустановок працівників оператора системи для ремонту обладнання, кабельних мереж, повітряних мереж та проведення інших необхідних робіт у терміни, обумовлені обома сторонами. Тобто, саме ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» несе відповідальність за утримання у належному технічному стані внутрішніх електричних мереж, електрообладнання та приладів обліку, які входять до сфери його балансової належності. В 2003 року нежитлове приміщення №85 за адресою: [ADDRESS] , було належним чином підключене до електричних мереж відповідно до технічних умов, виданих уповноваженим органом у 2003 році, що підтверджується довідкою №950/01-11 від 2003 року, актами від 10.11.2003 року, 26.06.2003 року, листом від 09.04.2003 року, технічним звітом від 25.11.2003 року та розпорядженням від 11.11.2003 року. Позивачка не мала доступу ані до квартирного поверхового розподільчого електричного щита першого поверху, ані до ВРУ-0,4кВ, тому вона не мала можливості втрутитися в електромережі та перепідключити електроживлення свого приміщення. Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, а також однолінійна схема електропостачання були підписані відповідачем без зауважень, що свідчить про визнання ним їх змісту та погодження з визначеними межами відповідальності. Крім того, жодних письмових або усних претензій щодо порушення позивачкою правил користування електромережами чи експлуатації електроустановок відповідач не висував, у тому числі й у період, що передував відключенню електропостачання. Таким чином, відсутні будь-які належні докази з боку відповідача, які б свідчили про наявність технічних порушень з боку позивачки. Фактична поведінка відповідача: відсутність фіксації порушень, неподання відповідних заяв до контролюючих органів (АТ «Запоріжжяобленерго), неповідомлення позивачки про відключення електроенергії, свідчить про безпідставність його дій. Враховуючи, що [PERSON] була підключена до електромереж відповідно до наданих технічних умов, та не має доступу до внутрішніх електричних мереж та електрообладнання, а утримання таких мереж та обладнання, які входять до сфери балансової належності відповідача, є його обов`язком, суд вважає, що саме ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» зобов`язане за власний рахунок здійснити підключення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до умов Договору про постачання електричної енергії №7457 від 04.12.2003 року та однолінійної схеми електропостачання, яка є додатком до вказаного договору, а також додатку №9.12 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №17051 від 06.06.2024 року. Щодо стягнення матеріальної шкоди Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як убачається з матеріалів справи, позивачка, мотивуючи підстави стягнення збитків, зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, була вимушена за свій рахунок придбати акумулятор, інвертор та зарядний пристрій на загальну суму 6\~700,00 грн. Наразі, встановивши порушення права позивачки припиненням постачання послуг, суд не вбачає підстав до стягнення коштів, сплачених останньою на придбання необхідного устаткування для забезпечення приміщення електричною енергією, оскільки придбання цього устаткування відбувався за ініціативою самої позивачки, є її власністю, а витрачені суми не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України. Схожий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 року в справі № 752/16584/16-ц. Щодо стягнення моральної шкоди Відповідно до норми ч.ч.1,2,5\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства та не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно з ч..1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23)). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути:(1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди;(2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)). Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивачки були спричинені відключенням відповідачем нежитлового приміщення, яке належить позивачці та призначене для надання юридичних консультацій, від мережі електропостачання, що мало місце у період з 02.05.2025 року по 07.05.2025 року, тобто фактично 6 діб. Моральна шкода, з огляду на її нематеріальний характер, не може бути відшкодована у повному обсязі, оскільки не існує об`єктивних критеріїв для точного майнового вираження душевного болю, емоційних страждань та психологічного дискомфорту. У зв`язку з цим будь-яка компенсація моральної шкоди має умовний характер і визначається судом з урахуванням конкретних обставин справи. В результаті неправомірних дій ТОВ «УК ВІРА» ДІЛЬНИЦЯ №3» позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у позбавленні нею систематичного здійснення підприємницькою (адвокатською) діяльністю, яка для позивачки є основним видом діяльності, неможливістю проводити консультації з клієнтами та складати процесуальні документи. Враховуючи тривалість відсутності електропостачання у приміщенні позивачки; вимушені зміни в її житті, зокрема: необхідність організації робочого процесу поза межами належного їй приміщення; неможливість повноцінного використання майна за призначенням; завдані моральні та психологічні страждання, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2\~500,00 грн.

Outcome: partial