Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Миронівського районного суду Київської області від Обухівського районного суду Київської області надійшла вищевказана справа для розгляду. Представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2024 року № 1305436 в розмірі 170\~917,99 гривень. Позов обґрунтовано\~тим,\~що в\~порушення умов\~кредитного договору\~відповідач не\~виконав своїх\~зобов`язань за\~ним,\~не сплатив\~170\~917,99\~гривень заборгованості\~за тілом\~кредиту та\~відсотками,\~у зв`язку\~із чим\~на підставі\~ст.\~ст.\~509,\~526,\~530,\~536,\~610,\~611,\~625,\~626,\~1050,\~1055\~Цивільного кодексу\~України просив\~суд захистити\~інтереси позивача. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, поштові листи відповідачу не вручено у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялося двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 14 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №1305436, на виконання умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 24300 гривень. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 22 жовтня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» керуючи главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №22102024. В порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач допустив прострочення погашення кредиту, відсотків, у зв`язку із чим станом на дату подання позову виникла заборгованість у розмірі 170914,99 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24299,99 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 134\~465,00 грн.; заборгованість за штрафом 12\~150,00 грн. Існування цієї заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості за договором позики. У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Перехід права вимоги цієї заборгованості від «Селфі Кредит» до «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підтверджується наявними у матеріалах справи договором відступлення права вимоги від 22 жовтня 2024 року №22102024. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконали, а тому суд вважає, що з відповідачів підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із платіжної інструкції, позивач 06 травня 2025 року сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 2422,40 копійок, які у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до копії договору про надання правничої допомоги від 01 березня 2024 року укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», копією Витягу із замовлення до Договору про надання правової допомоги №0103 від 01 березня 2024 року, детальним описом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 01 березня 2024 року. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником позивача додано до позовної заяви підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved