Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.07.2025 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 01.08.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1233. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 01.08.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвапро народження серія [NUMBER] , виданим 10.01.2020. Підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, що призводило до суперечок та сварок, що в результаті негативно впливало на нормальну атмосферу сім`ї та психологічний стан дитини. Близько року спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюбних стосунікв не підтримують. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровувалась до відома відповідача ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, роз`яснено право відповідача, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, у визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 638/118/25, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , між сторонами 01.08.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1233. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвапро народження серія [NUMBER] , виданим 10.01.2020. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що збереження надалі їхньої сім`ї неможливе, оскільки переконана, що їхній шлюб остаточно розпався, існує лише формально, а тому подальше його збереження суперечить її інтересам та просить позов задоволити, а шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, викладені позивачем у позові обставини не спростував. За наведеного, враховуючи фактичні взаємини подружжя, встановлені причини позову, беручи до уваги також позицію позивача щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про стійкий характер розладу у відносинах подружжя, перспектив налагодження стосунків немає, відтак надалі їхнє спільне проживання та збереження сім`ї сторін у справі неможливе, тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved