Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] 22.07.2025 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивача вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 20.05.2022 р. Від шлюбу дітей немає, добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦСу відповідач не бажає, тому подано позовну заяву до суду. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, через відмінність поглядів на життя та у формуванні сімейних відносин які призвели до непорозумінь та конфліктних відносин. З початку травня 2025 року з відповідачем проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення та подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 20.05.2022 року в Городоцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 81. Сімейне життя сторін не склалося. Сторони не ведуть спільного господарства та бюджету. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Згідно ст.55 Сімейного кодексу України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Звертаючись до суду із позовом, позивачка вказувала, що вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а шлюбні відносини між ними погіршилися через відсутність взаєморозуміння та взаємних почуттів, що призвело до їх фактичного припинення. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей 24, 56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved