Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

16 липня 2025 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), абонентського обслуговування (ГВП), функціонування ГВП та внесків, що сукупно складає 14823,33 грн, а також заборгованість за інфляційну складову боргу, три відсотки річних і судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення в будинку [ADDRESS] здійснює ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалося згідно п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018. У квартирі [ADDRESS] не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. За послугу гарячого водопостачання плата за вказаною адресою не нараховується; нараховується лише плата за абонентське обслуговування (ГВП) та функціонування системи ГВП. Також позивач у позові зазначає, що типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов Кабінету Міністрів України №830 та 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням: https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка на надання послуги, факт отримання послуги. З огляду на викладене, позивач робить висновок, що з відповідачем укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України. Відповідач своєчасно, із вересня 2020 року, не вносив плату за отриману послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), а також плати за абонентське обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП та внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії (згідно положень ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, станом на 01.07.2025, складає 14823 грн 05 коп, що підтверджується листом-розрахунком по ОР №41248091. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП, а також внесків, що сукупно складає 14 823 грн 05 коп. Також позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційну складову боргу, що відповідно до розрахунку становить 268,82 грн, та 3% річних з простроченої суми, що відповідно до розрахунку становить 89,83 грн. Означені позовні вимоги обгрунтовує положеннями ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того позивач просить стягнути з відповідача, сплачений розмір судового збору. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 40 хв 27 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Представник позивача за довіреністю Давиденко В.Ю., 26.08.2025 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував (вхідний №33872 від 26.08.2025). Відповідач [PERSON] в судове засідання 27 серпня 2025 року о 08 год 40 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим 27 серпня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.22), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.17-18), «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.19), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.20). На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно» (а.с.23). Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами. Із заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2021 у справі №711/7138/20 суд встановив, що стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та внески у розмірі 14808,30 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 5\~148,34 грн. та 3% річних у розмірі 1463,89 грн., а всього 21\~420 (двадцять одна тисяча чотириста двадцять) грн. 53 коп (а.с.12-14). Водночас із мотивувальної частини заочного рішення судом встановлено, що борг за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та внесків, зокрема з відповідача [PERSON] , стягнуто станом на 01.09.2020. Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд перевірив факт набрання рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2021 у справі №711/7138/20 законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 01 квітня 2021 року (реєстраційний номер рішення: 95281724). Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що обставина стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання і внесків на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ, була стягнута станом на 01.09.2020, що встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2021 у справі №711/7138/20, яке набрало законної сили, а тому доказуванню не підлягає під час розгляду цивільної справи №711/6534/25. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно від 14.05.2025 за №426906746 суд встановив, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (49/100) та [PERSON] (51/100) (а.с.11). Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі\~ № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). \~Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності цього права особам, які ним володіють внаслідок державної реєстрації.\~ Із листа-розрахунку по ОР №41248091 суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) до квартири [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №7792/11563-01-10 від 18.04.2025, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 10.04.1996 (а.с.9-10). Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідач є споживачем послуги з централізованого опалення, що йому надає Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». З листа-розрахунку по ОР №41248091 суд встановив, що за період із вересня 2020 року до червня 2025 року включно відповідач має заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані йому послуги з централізованого опалення, абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП, а також внесків у загальному розмірі 14\~823,05 грн, оскільки оплата означених послуг та внесків відповідачем взагалі не проводилась. Крім того, із розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р [NUMBER] суд встановив, що позивачем нараховано відповідачу, за період з 21.11.2020 до 31.01.2022, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 89,83 грн (а.с.8), та інфляційних втрат за період із грудня 2020 року до січня 2022 року, що становить 268,82 грн (а.с.7). Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача [PERSON] ) від оплати таких послуг. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189). Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, відповідач є споживачем комунальної послуги з централізованого опалення в розумінні положень Закону №2189, що йому надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» за вказаною вище адресою. Статтею 360 ЦК України,\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта\~статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок,\~\~що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або\~\~\~ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення\~з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий\~висновок викладено\~Верховним Судом\~у постановах\~від\~13\~березня 2019\~року у\~справі №\~521/3743/17-ц\~(провадження\~№ 61-26462св18)\~та від\~19\~серпня 2020\~року у\~справі 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] , який, станом на момент виникнення заборгованості, був і продовжує бути як співвласником квартири [ADDRESS] , так і зареєстрованим, станом на день розгляду справи, в означеному об`єкті житлової нерухомості, мав право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, був споживачем комунальної послуги, що надається позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за надану комунальну послуги з централізованого опалення, тому, згідно з розрахунком ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» має сплатити заборгованість по оплаті комунальної послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в розмірі 13450,36 грн (а.с.6). Крім того, оскільки відповідач є споживачем означеної комунальної послуги, що надається позивачем до квартири, співвласником якої є відповідача, а також у якій, у встановленому законом порядку, зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , що розташована у будинку [ADDRESS] , то відповідач має також сплачувати вартість абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП, а також внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, що, станом на 01.07.2025, сукупно становить 1372,69 грн (а.с.6 зворот). Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі, що заявлений до стягнення. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальної послуги (в тому числі і вартості абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП та внесків), а також своїх контррозрахунків заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що виникла в зв`язку із неналежним виконанням ним зобов`язань з оплати за отриману комунальну послуги та вартості абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП і внесків. Крім того, відповідачем не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у листі-розрахунку по ОР №41248091. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав комунальну послугу, або відповідач відмовився від отримання вказаної послуги. З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальної послуги з централізованого опалення, а також абонентського обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП та внесків, ним надані відповідні послуги відповідачу [PERSON] як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та розміром внесків, затвердженим рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради, а відповідно і не спростовані відповідачем [PERSON] , а тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії), а також за абонентське обслуговування (ГВП), функціонування систем ГВП та внесків у розмірі 14\~823,05 грн, що сукупно утворилася станом на 01.07.2025. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення із відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке. Згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 268,82 грн та 3% річних в сумі 89,83 грн у зв`язку із простроченням відповідачем оплати житлово-комунальних послуг. Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням суми боргу відповідача за надану послугу з постачання теплової енергії. Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідача щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем. Частиною 1\~ст.81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що і позовна вимога про стягнення із відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №357 від 30.04.2025 (а.с.1) суд встановив, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved