Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

26 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 04 липня 2024 року замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 березня 2025 року замінено позивача [PERSON] на правонаступника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 18 червня 2025 року прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. 21\~липня 2025\~року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори №97/02-14 від 02 лютого 2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] не є єдиним спадкоємцем. 18 червня 2025 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після нього відкрилась спадщина на вказане майно. Заповіту він не залишив. Спадкоємців за законом першої-четвертої черги немає. Вона як спадкоємиця за законом п`ятої черги прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу у встановлений законом строк відповідно до ст. 1269 ЦК України. Представник позивача [PERSON] за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою проти зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечує, визнає їх у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Розгляд справи просить провести за його відсутністю. Відповідач [PERSON] за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги зустрічного позову підтримує. Не заперечує проти задоволення позовних вимог за первісним позовом. Розгляд справи просить провести за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №976 від 24 листопада 2005 року, виданого виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено довідкою №431, виданою 12 червня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27357725 від 29 червня 2011 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №01/01-41/2570/2267, виданою 16 липня 2025 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але не оформила належним чином своїх спадкових прав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27357810 від 29 червня 2011 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину немає. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцями за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -брат [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно 24 серпня 1946 року Фрунзівським ЗАГС, свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; -сестра [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження [PERSON] №550 від 01 грудня 1945 року, складеного відділом ДРАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 27 січня 1965 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 1950 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Однак [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, тобто до відкриття спадщини після смерті її сестри [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: -племінник [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 27 червня 1977 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого його матір`ю являється [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявами від 17 січня 2011 року, посвідченою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та від 03 лютого 2011 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фьодоровим С.А., тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину (спадкова справа № 19/2011). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті сестри [PERSON] , але не оформив належним чином своїх спадкових прав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33035250 від 11 січня 2013 року, наданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої четвертої черги відповідно до ст. 1261 1264 ЦК України після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину немає. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - племінниця [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] , виданого Фрунзівським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про народження [PERSON] № [NUMBER] , повторно виданим 22 серпня 1958 року Білгород-Дністровським міським бюро ЗАГС Одеської області, в яких зазначені спільні батьки: [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 17 червня 1964 року Київським районним бюро ЗАГС м. Одеси та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 серпня 1982 року Палацом одружень м. Одеси, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявою від 11 січня 2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О., тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] (спадкова справа № 1/2013). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого 04 червня 2024 року реєстратором Університетської лікарні м. Лімерик Ірландія, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті тітки [PERSON] , але не оформив належним чином своїх спадкових прав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78471928 від 24 вересня 2024 року, наданого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданим 06 січня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджено заявою від 24 вересня 2024 року, посвідченою приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після папко [PERSON] , померлого [INFO] (спадкова справа № 59/2024). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори №97/02-14 від 02 лютого 2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] не є єдиним спадкоємцем. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved