Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 06890-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало [PERSON] кредит на суму 8000,00 грн., строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою погашення кредиту 03 листопада 2024 року, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Таким чином, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 34800 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн., за відсотками в розмірі 10800 грн., за штрафом в розмірі 16000 грн. Також, 11 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 12798-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн., строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,5 відсотків, кінцевою датою погашення кредиту 07 листопада 2024 року. Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 3466_250423100610 від 23 квітня 2025 року, кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. були зараховані на картковий рахунок відповідача. Таким чином, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 29250 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн., за процентами в розмірі 14250 грн., за штрафними санкціями в розмірі 5000 грн. 17 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 2336577 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою диференційованою процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою повернення позики 15 вересня 2024 року. Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 10350 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн., за відсотками в розмірі 8,70 грн., за пенею в розмірі 6000 грн., за комісією з надання позики 1341,30 грн. 19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 18202-08/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 3000,00 грн., строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою повернення позики 16 грудня 2024 року. Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 3466_250423100610 від 23 квітня 2025 року, кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. були зараховані на картковий рахунок відповідача. Таким чином, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 7959,90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн., за процентами в розмірі 2732,40 грн., за штрафними санкціями в розмірі 2227,50 грн. 27 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 73752489 (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3500,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,000 відсотків, кінцевою датою повернення позики 25 вересня 2024 року. Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 11543 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500 грн., за відсотками в розмірі 525,00 грн., за пенею в розмірі 6993 грн., за комісією в розмірі 525 грн. В подальшому між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договори факторингу, а відповідно до витягів з реєстру боржників, встановлено що, ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» набула права грошової вимоги до відповідача за вищевказаними договорами у загальній сумі 93902,90 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належним чином, про причини неявки не повідомила. Правом на подання відзиву на позов не скористалася. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 11 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 12798-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн. шляхом зарахування на платіжну картку відповідача за № 5168-74хх-хххх-1663, строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,5 відсотків, кінцевою датою погашення кредиту 07 листопада 2024 року. Також, 19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 18202-08/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. шляхом зарахування на платіжну картку відповідача за № 5168-74хх-хххх-1663, строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою повернення позики 16 грудня 2024 року. Договори укладено в електронному вигляді, який є перетвореним електронними засобами у візуальну форму та підписаний шляхом накладення електронного підпису. У відповідності до п.п. 1.4, 1.4.1 договорів, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом у фіксованій денній ставці 1,50 %. Також, договором визначена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору (п. 5 договору). Разом із договором, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 3466_250423100610 та вих. № 3466_250423100610 від 23 квітня 2025 року, кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн., і 3000,00 грн. були зараховані на платіжну картку відповідача за № 5168-74хх-хххх-1663. Таким чином, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі. Однак, з причини невиконання умов договору про надання фінансового кредиту № 12798-07/2024 від 11 липня 2024 року, у відповідача сформувалась заборгованість у сумі 29250 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн., за процентами в розмірі 14250 грн., за штрафними санкціями в розмірі 5000 грн. Заборгованість за порушення виконання умов договору про надання фінансового кредиту № 18202-08/2024 від 19 серпня 2024 року становить 7959,90 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн., за процентами в розмірі 2732,40 грн., за штрафними санкціями в розмірі 2227,50 грн. 24 грудня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» укладено договір факторингу № 24122024, предметом якого є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу, на підтвердження чого наданий відповідний витяг. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Натомість доказів сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості у добровільному порядку як фактору так і первісному кредитору суду не надано. Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, що визначено ч. 1 ст. 638 ЦК України. Згідно зі ст. 634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договорами, на що посилається представник позивача, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази, як і не надано заперечень вірності розрахунку вказаної суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 12798-07/2024 від 11 липня 2024 року у розмірі 29250 грн. та № 18202-08/2024 від 19 серпня 2024 року у розмірі 7959,90 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відносно інших договорів, суд зазначає наступне. 07 липня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 06890-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало [PERSON] кредит на суму 8000,00 грн., строком на 120 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою погашення кредиту 03 листопада 2024 року, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 17 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 2336577 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою диференційованою процентною ставкою 1,50 відсотків, кінцевою датою повернення позики 15 вересня 2024 року. 27 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 73752489 (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3500,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою денною процентною ставкою 1,000 відсотків, кінцевою датою повернення позики 25 вересня 2024 року. Для розрахунку виниклої заборгованості за договорами, представник позивача посилався на невиконання відповідачем умов договору, порушення взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів. Натомість, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують наявність виниклої заборгованості та її розмір, що передбачають первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Отож, факт отримання грошових коштів може бути доведено не лише договором, а й сукупністю інших доказів, зокрема: заявою про видачу готівки, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки тощо. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. В порушення зазначеного, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування коштів за договором про надання фінансового кредиту № 06890-07/2024 від 07 липня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» на рахунок відповідача [PERSON] у розмірі 8000,00 грн., як і не містять підтвердження перерахування коштів за договором позики № 2336577 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 17 серпня 2024 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок відповідача у розмірі 3000,00 грн., і договором позики № 73752489 (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 27 серпня 2024 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок відповідача у розмірі 3500,00 грн. Водночас, відповідно до пунктів 4,8, 5.5,5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254), передбачено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з пунктами 61,62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (яке є чинним на час вирішення справи судом апеляційної інстанції), форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка за рахунком може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. З аналізу зазначеного, суд приходить до висновку, що представником позивача не додано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахували кредитні кошти [PERSON] . Зважаючи на те, що представником позивача, усупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України, що є його обов`язком, за допомогою належних доказів не підтверджено розмір заборгованості, заявлений до стягнення, тому наведене унеможливлює перевірити обґрунтованість позовних вимог у цій частині на предмет їх достовірності, а відтак і встановити розмір цієї заборгованості. З огляду на вказане суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог представника позивача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 06890-07/2024 від 07 липня 2024 року, договором позики № 2336577 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 17 серпня 2024 року та договором позики № 73752489 (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 27 серпня 2024 року, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами позовних вимог в цій частині, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача, під час пред`явлення позову до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору підлягає (3028 * (29250 + 7959,90 = 37\~209,90 сума задоволених позовних вимог за договорами / 93902,90 = 0,3962%)) = 1\~199,69 грн. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial