Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.\~\~\~\~ Мотивує позов тим, що вона збудувала два гаражі на двох власних приватизованих земельних ділянках з кадастровими номерами 5324810100:50:003:0338 та 5324810100:50:003:0339 за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що зверталася з питанням узаконення гаражів до відділу державної реєстрації Хорольської міської ради Лубенського\~району Полтавської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. В зв`язку з вищевказаним позивач просить суд встановити факт належності їй вищезгаданих гаражів та визнати за нею право власності на них. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського\~району Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та не заперечував проти позову. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач [PERSON] збудувала два гаражі на двох власних приватизованих нею земельних ділянках з кадастровими номерами 5324810100:50:003:0338 та 5324810100:50:003:0339 за адресою: [ADDRESS] . На даний час будівництво гаражів закінчено, об`єкти готові до експлуатації, що слідує з технічних паспортів на гараж, виготовлених 03.07.2025 року фізичною особою- підприємцем [PERSON] . Факт належності\~гаражів саме\~позивачці доводиться копіями технічних паспортів на гараж, виготовлених 03.07.2025 року фізичною особою- підприємцем [PERSON] , повідомленням про результат огляду об`єкта нерухомого майна ФОП [PERSON] від 03.07.2025 року Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.ст.\~316;\~317;\~318;\~319;\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. У відповідності до ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи. Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, з огляду на вищенаведене, а саме\~те,\~що спірні\~будівлі збудовано\~позивачкою на\~земельних ділянках,\~що належать\~позивачці на\~праві власності,\~та збудовані\~нею у\~ відповідності\~до Державних\~будівельних норм\~і правил\~і придатні\~до експлуатації,\~що підтверджується\~ технічними\~паспортами на\~гараж,повідомленнями\~про результат\~огляду об`єкта\~нерухомого майна\~ та звітом про їх незалежну оцінку, беручи до уваги неможливість оформлення права власності іншим способом, враховуючи, що відповідач незаперечує проти позову,\~суд вважає,\~що позов [PERSON] до Хорольської міської\~ради Лубенського\~району Полтавської\~області про встановлення факту належності та визнання права власності на об"єкт нерухомого майна, слід задовольнити. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved