Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3853591 від 27 липня 2023 року в розмірі 53111,66 гривень. В позовній\~заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі ТОВ «Українські фінансові операції») вказує про те, що 27\~липня 2023\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~ укладено\~договір № 3853591 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 6 та 8 ст. 11 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «Т890», який було власноручно введено відповідачем для електронного підпису. Відповідач, оформляючи кредитний договір, особисто реєструвався та створював особистий електронний кабінет на Вебсайті ТОВ «Лінеура Україна». В якому йому надходить текст кредитного договору, де він мав змогу ознайомитися з Правилами, паспортом споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету має тільки відповідач. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9300,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається на строк 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процетів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Кредитні кошти відповідачу перераховувались за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку відповідача. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що стало причиною утворення заборгованості. Відповідачем частково здійснено оплату згідно кредитного договору, зокрема на оплату тіла кредиту в розмірі 0,04 гривень та на оплату процентів за користування кредитними коштами в сумі 23145,97 гривень, що свідчить про визнання ним боргу. \~ \~ \~ \~ 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові\~операції» було\~укладено Договір\~факторингу №26/07/2024,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Лінеура\~Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові\~операції» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору, в тому числі і за договором № 3853591 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 липня 2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників Додатку 1 до Договору факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3853591 складає 53111,66 гривень, з яких: 9299,96 гривень тіла кредиту; 43811,70 гривень нарахованих відсотків. Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем не сплачена та складає 53111,66 гривень. Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 53111,66 гривень заборгованості за кредитним договором № 3853591 про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту від 27\~липня 2023\~року та понесені судові витрати. В судове засідання 28 серпня 2025 року сторони не з`явились. Представник позивача Лисенко Д.В. до суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив, що позов підтримує (а.с. 204). У відповіді на відзив позивач додатково просив приєднати до матеріалів справи Реєстр боржників від 26 липня 2024 року та копію Договору між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК» від 21 лютого 2022 року. Від представника\~відповідача [PERSON] \~- адвоката Кірюшина А.А. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якому також зазначається про те, що сторона відповідача просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав викладених у відзиві (а.с. 202). В судових\~засіданнях 20\~травня та\~8\~липня 2025\~року представник відповідача [PERSON] \~ адвокат Кірюшин А.А. позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у відзиві, а також просив суд не брати до уваги докази, що були поданні позивачем пізніше, разом із відповіддю на відзив. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Кірюшин А.А. вказав, що позивачем не доведено укладення кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна», надання відповідачу коштів згідно кредитного договору, наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. Зокрема, позивачем не надано доказів вчинення відповідачем та позивачем дій передбачених Законом України «Про електронну комерцію» необхідних для укладення договору в електронній формі. При цьому, відповідач заперечує, що він: зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача; створив у такій системі особистий кабінет; отримав пропозицію (оферту) та ознайомився із нею; отримав електронне повідомлення від кредитодавця з одноразовим ідентифікатором; ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий\~ідентифікатор для\~підписання (укладення)\~кредитного договору. У позові позивач не підтверджує доказами, яким чином був надісланий позивачем та отриманий відповідачем такий ідентифікатор - СМС-повідомлення, певний месенджер тощо. Представник відповідача Кірюшин А.А. у відзиві зазначив також, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження обставин видачі кредитних коштів відповідачу саме первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна». Лист ТОВ\~«Пейтек Україна»\~від 26\~липня 2024\~року №\~20240726-3148 на підтвердження факту передання коштів в кредит відповідачу, який долучено до матеріалів позовної заяви, не є первинним бухгалтерським документом про видачу готівки або перерахування коштів. Крім того, він не містить підпису посадової особи та печатки. \~ \~ \~ \~Крім цього, на думку представника відповідача, недоведеним є факт переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, оскільки реєстр прав вимог боржників до договору факторингу від 26 липня 2024 року № 26/07/2024, який є його невід`ємною частиною, наданий не був. Наданий витяг з реєстру прав вимог боржників вважає недопустимим доказом, оскільки він не містить підписів посадової особи і відтиску печатки ТОВ «Лінеура Україна». З вказаних підстав представник відповідача Кірюшин А.А. просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі . У додаткових поясненнях у справі представник відповідача Кірюшин А.А. зазначив про те, що відповідач не погоджується із заявленим розміром витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень, оскільки вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною та не відповідає складності справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування\~\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. До позовної заяви позивачем Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Українські\~фінансові операції»\~додано клопотання\~в якому позивач, на підтвердження своїх позовних вимог до відповідача [PERSON] , просив витребувати в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, що належать до банківської таємниці, а саме: інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 27 липня 2023 року по 7 серпня 2023 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансового номера телефону) за платіжної карткою № [NUMBER] в період з 27 липня 2023 року по 7 серпня 2023 року. Таке клопотання позивача було задоволено судом. В ході\~розгляду справи\~сторони (їх\~представники)\~інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено,\~що 27\~липня 2023\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№ 3853591 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачу одноразового ідентифікатора (електронного підпису), використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Вказаний договір разом додатками, Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст.\~6,\~627 ЦК України\~та ст.ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. П. 2 ч. 1\~ст. 12 цього Закону\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем не був би укладений. До аналогічних\~висновків дійшов\~Верховний Суд\~у постановах\~від 23\~березня 2020\~року в\~справі N\~404/502/18\~(провадження\~N\~61-8449св19);\~від 9\~вересня 2020\~року в\~справі N\~732/670/19\~(провадження\~N\~61-7203св20);\~від 12\~січня 2021 року в справі N 524/5556/19 (провадження N 61-16243ск20); від 10 червня 2021 року в справі N 234/7159/20 (провадження N 61-18967св20; від 2 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Згідно умов договору ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 9300,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту 360 днів, Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.2, п.1.3). Згідно п. 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (п. 2.1). Підписавши договір, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з усіма визначеними умовами договору, з умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю їх розуміє, погоджувався з ними і зобов`язувався неухильно їх дотримуватися (п.п. 9.9 договору). ТОВ «Лінеура\~Україна» свої\~зобов`язання\~виконало,\~надало відповідачу\~ [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум, в розмірі 9300,00 гривень, шляхом зарахування 27 липня 2023 року кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується листом та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] \~за період\~27\~липня 2023\~року -\~ 7\~серпня 2023\~року (а.с. 196, 197-198 ). Таким чином, ТОВ\~«Лінеура Україна» в повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається\~з наявних\~у справі\~письмових доказів\~відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у встановлений договором строк не виконав. Відповідно до\~наданого первісним\~кредитором розрахунку\~заборгованості за\~кредитом,\~у [PERSON] \~наявна заборгованість\~за договором\~№ 3853591 від 27 липня 2023 року, що становить 53111,66 гривень, з яких: 9299,96 гривень тіла кредиту; 43811,70 гривень нарахованих відсотків (а.с.\~53-56).\~З вказаного\~розрахунку вбачається\~також,\~що протягом\~визначеного договором\~строку кредитування\~відповідач [PERSON] частково здійснював оплату боргу згідно кредитного договору, зокрема, на оплату тіла кредиту в розмірі 0,04 гривень та оплату процентів за користування кредитними коштами в сумі 23145,97 гривень, що свідчить про волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов договору та визнання ним боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені договором обов`язкові платежі по поверненню суми позики та відсотків за користування позикою у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено\~Договір факторингу\~№26/07/2024\~(а.с.\~67-70)\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Лінеура\~Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові\~операції» право грошової вимоги до боржників згідно реєстру боржників, що є додатком 1 до договору, в тому числі і за договором № 3853591 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 липня 2023 року. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 26 липня 2024 року, підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с. 73). На виконання умов Договору факторингу №26/07/2024 ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти у розмірі 1671256,73 гривень (а.с. 74). Відповідно до Реєстру боржників (Додаток 1) до Договору факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3853591 складає 53111,66 гривень, з яких: 9299,96 гривень тіла кредиту; 43811,70 гривень нарахованих відсотків (а.с. 30, 138-1- 138-2). Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, а саме: наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом на час укладення Договору факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції», [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню тіла кредиту в розмірі 9299,96 гривень та сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 43811,70 гривень. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за договором № 3853591\~від 27\~липня 2023 року в сумі 53111,66 гривень підлягають до задоволення. [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б факт укладення договору чи розмір заборгованості, оскільки нарахування заборгованості проведено з врахуванням сплачених відповідачем коштів на оплату тіла кредиту в розмірі 0,04 гривень та оплату процентів за користування кредитними коштами в сумі 23145,97 гривень, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально. Посилання представника відповідача [PERSON] на відсутність доказів укладення 27 липня 2023 року договору № 3853591 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна»; надання відповідачу коштів згідно такого договору; наявності будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Доказів того, що персональні дані відповідача [PERSON] (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надано та в ході судового розгляду справи не встановлено. Відповідач [PERSON] \~не оскаржував\~правомірність укладеного\~договору в\~судовому порядку. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів з заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять. Позивачем понесені\~судові витрати,\~що складають\~2422,40\~гривень судового\~збору,\~сплаченого на\~час подання\~до суду\~позовної заяви\~(а.с.\~1) та 10000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги. Понесення позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги підтверджується: копією договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 1 серпня 2024 року; актом приймання-передачі наданих послуг № 3853591 до договору № 01/08/2024-А від 11 грудня 2024 року, детальним описом робіт (наданих послуг) №3853591 від 11 грудня 2024 року. При цьому, розмір таких витрат суд не вважає завищеним чи таким, що не відповідає складності справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1) та 10000,00 гривень витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 514, 516, 525, 526, 530, 553, 554, 1046, 1048, 1049 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 15, 512, 516, 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved