Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та\~ [PERSON] укладено Договір позики №73168728 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,000% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 26.06.2025 ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором позики становить 16500 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн, заборгованість за процентами у сумі 750 грн, 750 грн заборгованість за комісією, 10\~000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, які позивач просить стягнути з позивача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. Ухвалою судді від 28.07.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та витребувано докази. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить їх задовольнити. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач отримав 09.08.2025, що підтверджується підписом у зворотному поштовому повідомленні. Відзив до суду не подала, з заявами та клопотаннями не зверталася. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачем було укладено Договір позики №73168728. Згідно з п.п. 2.2.1. договору, сума (загальний розмір) позики становить 5000 грн. Відповідно до п.п. 2.2.2 договору, позика надається строком на 30 днів. Згідно з п.п. 2.3 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 1,000 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених наказом № 14/05/2021 від 14.05.2021 року, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасно повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №26/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, також за договором №73168728 від 22.02.2025, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та\~відповідачем. Згідно реєстру прав вимог від 26.06.2025 до договору факторингу №26/06/25 значиться\~ [PERSON] .. У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача станом на день відступлення права вимоги, наявний борг на суму 16500 грн.. Як вбачається з виписки за кредитним договором відповідач за період з 22.02.2025 по 25.02.2025 користувалася кредитними коштами (а.с.28). Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом позики та правильність її розрахунку не спростована та не заперечується відповідачем. Згідно ст. ст.12,13,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів належного виконання зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надав. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором про надання позики №73168728 від 22.02.2025, укладеного між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та відповідачемперейшло до ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, позивач на законних підстав набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн та відсотків 750 грн. Щодо стягнення заборгованості за комісією в розмірі 750 грн, яку позивач зарахував, як тіло кредиту слід відмовити, з огляду на наступне. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії в сумі 750,00 грн не підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення неустойки, суд виходить із наступного. 17 березня 2022 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким до\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~додано пункт 18, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого надано кредит. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі\~Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~на території України введено військовий стан строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ,\~Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, 17.05.2022 № 341/2022, 12.08.2022 № 573/2022, 07.11.2022 № 757/2022, 06.02.2023 № 58/2023, 01.05.2023 № 254/2023, 26.07.2023 № 451/2023, 06.11.2023 № 734/2023, 05.02.2024 № 49/2024, 06.05.2024 № 271/2024, 23.07.2024 № 470/2024, 28.10.2024 № 740/2024, 14.01.2025 № 26/2025, 15.04.2025 № 235/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05:30 години 07.08.2025 р. Оскільки правовідносини між сторонами виникли 22.02.2025, а воєнний стан в Україні триває, вимога позивача про стягнення неустойки в розмірі 10 000 грн не підлягає задоволенню. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн. Згідно зі ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витратна отримання професійної правничої допомоги представник\~позивача\~надав до суду договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі справ наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію, отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, у розмірі 3500 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 843 грн 96 коп (5750 х 100 : 16500 = 34,84%, 2 422,40 х 34,84 % = 843 грн 96 коп). На підставі викладеного,

Outcome: partial