Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Меркулової Н.А. звернулася в суд із заявою та просить: 1.Оголосити померлим громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України солдата [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , УНЗР: [NUMBER] ), який зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають обґрунтовані підстави припустити про ймовірну його загибель під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового розпорядження 251 ОБТрО № 1780/653 дск у районі поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області під час захисту Батьківщини та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Місцем смерті (загибелі) вважати с. Іванівське Бахмутського району Донецької області. Днем смерті вважати день вірогідної смерті [INFO] . 2. Зобов`язати Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ: 41403982) внести актовий запис про смерть [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , УНЗР: [NUMBER] ) в населеному пункті Іванівське Бахмутського району Донецької області на підставі якого видати свідоцтво про смерть. Заявлені вимоги представник заявника мотивує тим, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2021 (актовий запис № 44 від 22.07.1994) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2016 (щодо зміни прізвища). [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуває у списках військової частини [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 1780/489 від 03.06.2025. Кулементик 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] вважається зниклим безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з наказу Командира військової частини [NUMBER] № 186 від 01.04.2024, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240318-985 від 18.03.2024, повідомленням про зникнення безвісти № 1 від 01.03.2024, сповіщенням сім`ї від 04.03.2024 (вих. № 01/1575 від 02.03.2024). При цьому, зі змісту акту службового розслідування від 01.04.2024 (надалі Акт), з посиланням на рапорт тво командира 1 стрілецької роти сержанта [PERSON] , вбачається, що 28.02.2024, приблизно о 22:30, група «ОДЕСА» у кількості шести військовослужбовців військової частини [NUMBER] , до складу яких входив зокрема кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти солдат [PERSON] , яка виїхала на БМП на позицію СП «НОРА», була атакована. [PERSON] була здійснена із ПТРК. Під час атаки на БМП солдат [PERSON] отримав акуботравму. Зі слів солдата [PERSON] решта військовослужбовців, зокрема кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] , отримали травми не сумісні із життям (п. 2.1 Акту). Відповідно до п. 2.2 Акту, вищезазначена група виконувала бойове розпорядження командира [NUMBER] ОБТрО № 1780/653 дск по Бахмутській дорозі, яка не доїхавши до н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області була уражена з ПТРК, внаслідок чого відбувся вибух і загорілась БМП. Всі інші п`ятеро військовослужбовців, в тому числі кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] загинули на місці. Таким чином, [PERSON] зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають обґрунтовані підстави припустити про ймовірну його загибель під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового розпорядження 251 ОБТрО № 1780/653 дск у районі поблизу н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил росії на території Донецької області. У судовому засіданні адвокат Меркулова Н.А. вимоги заяви підтримала, просили її задоволити, з підстав зазначених у заяві. Від заінтересованої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надійшов лист про розгляд справи без їхньої участі за наявними у справі документами. Представники заінтересованої особи військової частини та Міністерства оборони України, будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Вислухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. При зверненні із заявою про оголошення померлим солдата [PERSON] , заявниця зазначила, що рішення суду їй необхідне з метою отримання свідоцтва про смерть для оформлення спадщини та реалізацію права отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Так, у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10) Як встановлено судом, солдат [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] (а.с.15) Солдат [PERSON] , [INFO] , вважається зниклим безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин № 20240318-985 від 18.03.2024 (а.с.17) Згідно сповіщення сім`ї від 04.03.2024, [PERSON] , заявницю у справі сповіщено про те, що її батько, солдат [PERSON] , зник безвісти 28 лютого 2024 року під час пересування на позиції у районі н.п. Іванівське Донецької області. (а.с.16) При цьому, зі змісту акту службового розслідування від 01.04.2024 (надалі Акт), з посиланням на рапорт тво командира 1 стрілецької роти сержанта [PERSON] , вбачається, що 28.02.2024, приблизно о 22:30, група «ОДЕСА» у кількості шести військовослужбовців військової частини [NUMBER] , до складу яких входив зокрема кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] , яка виїхала на БМП на позицію СП «НОРА», була атакована. [PERSON] була здійснена із ПТРК. Під час атаки на БМП солдат [PERSON] отримав акуботравму. Зі слів солдата [PERSON] решта військовослужбовців, зокрема кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] , отримали травми не сумісні із життям (п. 2.1 Акту). Відповідно до п. 2.2 Акту, вищезазначена група виконувала бойове розпорядження командира [NUMBER] ОБТрО № 1780/653 дск по Бахмутській дорозі, яка не доїхавши до н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області була уражена з ПТРК, внаслідок чого відбувся вибух і загорілась БМП. Всі інші п`ятеро військовослужбовців, в тому числі кулеметник 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдат [PERSON] загинули на місці.(а.с.11-13) Державне підприємство «УКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР РОЗБУДОВИ МИРУ» листом № 08-11/23350 від 01.07.2025 повідомило про відсутність відомостей про перебування [PERSON] в полоні, що підтверджується випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора.(а.с.18) Отже, причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти за особливих обставин військовослужбовця є збройна агресія російської федерації, протидія штурмовим та оборонним діям противника. Тому, обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 28.02.2024 року зник безвісти при виконанні бойового розпорядження поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області. Населений пункт Іванівське відноситься до Бахмутської міської територіальної громади. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією на території с. Іванівське Бахмутської міської територіальної громади, бойові дії велись з 24.02.2022 по 18.02.2025. Статтею 47 ЦК України\~визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі №607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) та від 29 травня 2024 року справі №127/28463/23 (провадження № 61-4764св24). Верховний Суд наголошує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій\~статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Заразом у постанові КЦС Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 Верховний Суд зазначив, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої\~статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Водночас ч. 2\~ст. 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин"\~передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Також ч. 3\~ст. 46 ЦК України\~визначено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті За правилами доказування, визначеними ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, зважаючи на встановлені обставини справи суд застосовує норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбаченого результату враховуючи специфіку випадків зникнення осіб під час активних бойових дій і акцентує увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи. Отже, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги в частині оголошення особи померлою є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення військовослужбовця померлим. При цьому, що стосується вимоги про зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану видати свідоцтво про смерть слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частин 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з положеннями передбаченими ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Відтак, оскільки рішення про оголошення особи померлою є підставою для внесення такого запису та видачі свідоцтва про смерть, то в задоволенні даної вимоги слід відмовити, як такої, що не потребує судового врегулювання. На підставі викладеного,

Outcome: partial