Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

10.01.2025р. до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 18.08.2007 року, державним нотаріусом Лада І.М. було посвідчено заповіт, відповідно до якого, [PERSON] , [INFO] , заповіла своїй донці - [PERSON] , [INFO] , домоволодіння та земельну ділянку на якій воно розташоване за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке [PERSON] набула за договором дарування, укладеним 18.10.1978р. 14.08.2022р. мати позивачки померла у зв`язку з чим, була відкрита спадщина, де позивачка є єдиним спадкоємцем. У зв`язку із складнощами обумовленими запровадженим на території України воєнним станом, зупиненням вчинення нотаріальних дій з нотаріусами російської федерації та відсутності поштового зав`язку з країною-агресором, позивачка отримала свідоцтво про смерть спадкодавця лише у травні 2023 року, тобто, майже через десять місяців після смерті спадкодавця. У серпні 2024 року, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Бунякіной О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 18.08.2007р., державним нотаріусом Лада І.М., де приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 50/2024. 20.08.2024р. позивачка отримала від приватного нотаріуса Бунякіної О.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку зі спливом строку передбаченого законодавцем для прийняття спадщини. Вважає, що позивачкою пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки нею, з моменту відкриття спадщини, 14.08.2022р. і до моменту звернення до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачка постійно доглядала за двома тяжко хворими членами родини чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , та його матір`ю [PERSON] , що померла [INFO] , а після їх смерті займалась організацією поховань та забезпеченням ритуальних звичаїв. Окрім щоденного догляду за двома хворими, що вимагало багату часу, позивачка була постійно у пригніченому стані обумовленому тяжкою хворобою близьких їй людей, хвилювання за їх життя призводило до тяжких моральних страждань, що не давало змоги займатись питанням прийняття спадщини, як морально, так і за браком часу. Забезпечуючи хворим належний догляд та лікування, позивачка не мала можливості звернутись до нотаріуса у визначений законодавцем строк, з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного, просить суд визначити [PERSON] , додатковий строк у шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини на спадкове майно померлої [PERSON] , що померла [INFO] , за заповітом посвідченим 18.08.2007р., державним нотаріусом Лада І.М., серії ВЕХ № 174780, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1947. 27.08.2025р. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивачки [PERSON] адвоката Забродіна С.І. про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги позивачка підтримує у повному обсязі. Представником відповідача Дніпровської міської ради Дикою Н.В. 06.02.2025р. подано заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, відповідно до ст.11 ЦПК України, та дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що 18.08.2007р. [PERSON] , [INFO] склала заповіт на випадок своєї смерті, яким заповіла належне їй домоволодіння та земельну ділянку, на якій воно розташоване, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 18.08.2007р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лада І.М., який зареєстрований в реєстрі за № 2-1947 (а.с. 64). [INFO] [PERSON] , [INFO] померла в с. Шуваєво, Селіжарівського району, Тверської області, російської федерації, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.08.2022р. (а.с. 21). Вказане свідоцтво про смерть перекладене з російської мови на українську, та виконане перекладачем [PERSON] , справжність підпису якого засвідчене 03.05.2023р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1833 (а.с. 22-24). Спадкодавець [PERSON] , відповідно до наданої копії договору дарування від 18.10.1978р. була власницею домоволодіння та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51-53). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 20.08.2024р., [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] громадянки російської федерації, на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини (а.с. 44-48). Оскільки, позивачка здійснювала догляд за родичами, а також з 14.08.2022р. вживала заходи щодо отримання доказів смерті своєї матері, яка померла на території російської федерації, вона була позбавлена подати вчасно заяву про прийняття спадщини нотаріусу у визначений ст. 1270 ЦК України строк. За клопотанням представника позивачки, ухвалою суду від 11.03.2025р. витребувано копію спадкової справи з якої вбачається, що інших спадкоємців, окрім [PERSON] спадкова справа не містить (а.с. 96-118). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За приписами ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008р.\~№ 7 судам\~роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04.11.2015р. по справі № 6-1486цс15. Верховний Суд у постанові у постанові від 30.01.2020р. у справі № 487/2375/18 зазначив, що правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подачі такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, які надані позивачкою щодо поважності пропуску з яких вбачається, що позивачка не мала можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, і вказані нею причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] з визначенням тримісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачкою права на подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved