Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

11 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», в якому просив: - визнати строк позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNKMAU00150009 від 23 серпня 2006 року, укладеним між сторонами, таким, що сплив; - визнати кредитний договір № CNKMAU00150009 від 23 серпня 2006 року, укладений між сторонами, недійсним; - визнати дії відповідача, які полягали у безпідставних дзвінках за власною ініціативою під час служби позивача в Збройних Силах України, порушили права позивача та вимоги законодавства неправомірними; - стягнути безпідставно зняті грошові кошти в сумі 1956 грн. 35 коп., інфляційні втрати в сумі 807 грн. 98 коп., три проценти річних в сумі 176 грн. 07 коп. та пеню в сумі 1498 грн. 30 коп.; - стягнути моральну шкоду в сумі 40000 грн. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач є пенсіонером, учасником бойових дій та проходив військову службу в Збройних Силах України в період з 24 березня 2022 року до 04 вересня 2023 року. Після мобілізації позивач отримував грошове забезпечення на свій рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приват Банк». 12 квітня 2022 року після зарахування на картку позивача грошових коштів відразу надійшли повідомлення про списання 1464 грн. 49 коп. та 491 грн. 86 коп. для погашення боргів. Позивач зателефонував до банку та повідомив, що не має заборгованості перед відповідачем, оскільки строк позовної давності вже сплив. Таким чином, відповідач самостійно, без погодження з позивачем зняв із його зарплатного рахунку грошові кошти в сумі 1956 грн. 35 коп. Вказані кошти відповідач повинен повернути позивачу та сплатити інфляційні втрати, три проценти річних та пеню. Крім того, відповідач всупереч Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» не виконував вимоги щодо заборони взаємодії за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений законодавством спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії, і телефонував позивачу щодо повернення неіснуючого боргу в сумі 21385 грн. 06 коп. Позивач повідомив відповідача, що він є військовослужбовцем та може надати копії документів, які це підтверджують, через чат-бот Приватбанку. 05 квітня 2023 року позивач у чат-боті надав копію довідки та копію військового квитка із записами про його мобілізацію, але працівники банку продовжували наполегливо щоденно йому телефонувати. Позивач був збентежений дзвінками працівників банку. 08 червня 2023 року позивач знову через чат-бот направив ті ж самі документи та рішення судів щодо заборгованості, але працівники банку продовжували телефонувати. Нарешті 09 червня 2023 року, після того як позивач знову надав копії тих самих документів, він отримав підтвердження про отримання документів. Так, з 24 березня 2022 року до 04 вересня 2023 року позивач перебував на військовій службі у Збройних Силах України. Законодавством заборонено фінансовим установам телефонувати військовослужбовцям. Крім того, банк в односторонньому порядку незаконно заблокував кошти позивача на картковому рахунку, в «Скарбничці» на суму 5572 грн. 74 коп., кошти на депозиті в сумі 35 грн. 18 коп. та на валютному рахунку в сумі 32,27 доларів США. У зв`язку із протиправними діями відповідача позивач переніс значний емоційний стрес, сором перед колегами, знайомими, втратив душевну рівновагу, спокій, перебував у стані напруги та депресії, що вплинуло на стан його здоров`я та призвело до розвитку хвороби. Вказана хвороба ще більше підвищує страждання позивача, у нього розвивається комплекс неповноцінності. Так, дії банку, що виразилися у незаконній відмові виконувати умови договорів вкладу, депозитів та обслуговування карткового рахунку, телефонні дзвінки під час несення служби завдали позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 40000 грн., а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~14\~квітня 2025\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження в\~справі;\~справу призначено\~до розгляду\~за правилами\~загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що 23 серпня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № CNKMAU00150009, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у сумі 21409 грн. на купівлю автомобіля з терміном повернення до 23 серпня 2011 року. Також, 13 березня 2006 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг № б/н., за умовами якого позивачу надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 5000 грн. на картку № [NUMBER] . Відповідач не належним чином виконував зобов`язання за вказаними договорами. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.07.2012 в справі № 2/2506/747/12 частково задоволено апеляційну скаргу позивача. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.05.2012 змінено в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, зменшено суму заборгованості за кредитним договором з 12002 грн. 84 коп. до 11075 грн. 69 коп. На виконання зазначеного рішення суду 27.08.2012 Деснянським районним судом м. Чернігова був виданий виконавчий лист. Вказане рішення суду позивачем не було виконане. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № CNKMAU00150009 від 23.08.2006 слідує, що загальна заборгованість за договором складає 11075 грн. 69 коп. З виписки про рух коштів по кредитному договору № б/н від 13.03.2006 слідує, що станом на 06.10.2020 загальна заборгованість за договором складає 1464 грн. 49 коп. Також, [PERSON] 07 квітня 2022 року на підставі власного волевиявлення підписав Анкету-опитувальник клієнта фізичної особи та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат», якою приєднався до розділу «Загальні положення» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та підрозділів «Картка для виплат», що розміщені в мережі Інтернет за посиланням https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка. Відповідно до пункту 1.1.3.1.6 Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» в редакції, чинній станом на 01.04.2022, клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами Клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), а також при ініціюванні Клієнтом валютних операцій із купівлі, продажу, обміну безготівкової іноземної валюти через платіжні пристрої, у межах платіжного ліміту рахунка. Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка Клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за договором або в розмірі, який ініційовано Клієнтом в платіжному пристрої в іноземній валюті/національній валюті України, і купує/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України за обмінним курсом Банку на дату її проведення, з відшкодуванням Банку витрат на оплату зборів, комісій і вартості наданих послуг, що діють на дату і час проведення банком операцій. Відповідач у точній відповідності до вимог закону та умов укладеного з позивачем Договору від 07.04.2022 правомірно 12 квітня 2022 року здійснив договірне списання коштів з карткового рахунку № [NUMBER] , який належить позивачу, на погашення існуючої на час такого списання заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.03.2006 на суму 1464 грн. 49 коп. Враховуючи, що вимога про стягнення 1956 грн. 35 коп. є безпідставною, а тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені та нарахувань відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. При укладенні кредитного договору позивачем було письмово погоджено його умови, зокрема розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір щомісячного платежу, кінцевий строк повернення кредиту та інші умови, на ньому був проставлений власноручний підпис позивача. Зміст укладеного договору вимогам закону не суперечить, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. За приписами частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред?явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, визначених законом. Виконавчий лист № 2/2506/747/12 від 27.08.2012 міг бути повторно пред?явлений до примусового виконання в термін до 27.03.2022. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався у відповідності до Указів Президента України та затверджувався прийнятими Законами України і діє на сьогоднішній час. У період дії воєнного стану органи виконавчої служби під час здійснення примусового виконання рішень керуються пунктом 10-2 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Враховуючи викладене, на даний час стягувачем не пропущений строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 2/2506/747/12 від 27.08.2012. Встановлення причинного зв?язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначити суб?єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність лише за ту шкоду, яка викликана саме її поведінкою. На підтвердження страждань позивача та причинного зв?язку між діями відповідача і переживаннями позивача суду не надано жодних доказів. Отже, вимоги позивача щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди є безпідставними і необгрунтованими. Позивач відповідь на відзив не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13\~червня 2025\~року позов [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про визнання строку позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що сплив, визнання кредитного договору недійсним, визнання неправомірними дій, стягнення коштів, моральної шкоди в частині вимог про визнання строку позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що сплив, визнання кредитного договору недійсним, стягнення коштів - залишено без розгляду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова Чернігова від 13 червня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Вказав, що неправомірні дії відповідача полягають у тому, що представники банку телефонували позивачу з приводу сплати боргу, строк позовної давності за яким сплив, під час проходження ним військової служби, у зв`язку з чим позивач поніс моральні страждання. У квітні 2022 року позивач спершу сам зателефонував до банку щодо списання коштів з його рахунку, при цьому він повідомив, що проходить військову службу, частину коштів банк йому повернув. Після цього позивачу почали телефонувати працівники банку щодо наявної заборгованості. Документи, які підтверджують проходження позивачем військової служби, позивач відправив у чат-бот банку, однак дзвінки не припинилися. Після вказаних телефонних дзвінків одного ранку позивач прокинувся з білими плямами на обличчі. Позивач нервував, що йому було потрібно виконувати бойове завдання, а ще й телефонують з банку. За вказаних обставин позивачу була завдана моральна шкода. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач позов не визнає в повному обсязі. Зазначив, що жодних неправомірних дій чи дій, які б порушували норми закону, на який посилається позивач, з боку банку не було. Заперечував, що позивачу були дзвінки з банку щодо заборгованості за кредитом. Записи щодо комунікації між банком та клієнтом зберігаються протягом 1 року, тому підтвердити наявність такої комунікації позивача з банком у спірний період не має можливості. У той же час, позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме відповідач телефонував позивачу. Надані позивачем скріншоти вхідних дзвінків, що мали місце в травні 2023 року, не підтверджують вказаних обставин. Також, навіть, якщо такі дзвінки і були, матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують, яка саме і з приводу чого була комунікація між позивачем та банком і що банк вчиняв дії, які порушують вимоги закону, на який посилається позивач. Позивачем не доведено наявність страждань і причинного зв`язку між діями відповідача та переживаннями позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши доводи позивача, представника відповідача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 23 серпня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № CNKMAU00150009, відповідно до умов якого позивачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 21409 грн. на купівлю автомобіля з терміном повернення до 23 серпня 2011 року (а.с. 56-57). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26.07.2012 в справі № 2/2506/747/12 апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.05.2012 змінено в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», зменшено суму заборгованості за кредитним договором з 12002 грн. 84 коп. до 11075 грн. 69 коп. (а.с. 62 на звороті). На виконання вказаного вище рішення суду Деснянським районним судом м. Чернігова 27.08.2012 стягувачу було видано виконавчий лист (а.с. 63), який пред`явлений до примусового виконання. Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 29 січня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 74). 27 березня 2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2/2506/747/12 стягувачу (а.с. 75). 24 березня 2022 року позивач призваний по мобілізації на військову службу (а.с. 29). 07 квітня 2022 року позивач підписав Заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги «Картка для виплат» (а.с. 60-62). Відповідно до копії виписки з карткового рахунку позивача з додатку Приват24 12 квітня 2022 року з картки позивача, на яку він отримував заробітну плату від військової частини [NUMBER] , було здійснено автоматичне погашення заборгованості 41**73 в сумі 1464 грн. 49 коп. та автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком 29**07 у сумі 491 грн. 86 коп. (а.с. 28). Згідно з скріншотами, наданими позивачем, останній надсилав через чат-бот у мобільному додатку Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» копії документів, які підтверджується перебування позивача на військовій службі, а саме: копію військового квитка та копію довідки № 43/76 від 31 березня 2023 року, видану Військовою частиною [NUMBER] (а.с. 31-32). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду, зокрема, показав, що проходив разом з позивачем військову службу. Приблизно в квітні 2023 року помітив у позивача білі плями на обличчі. З яких причин такі плями з`явилися, позивач відмовився повідомити. Десь через місяць плями зникли. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~16\~Цивільного кодексу\~України кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу.\~Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути:\~1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку в\~натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2022 року № 2459-IX розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-2. Зокрема,\~у пункті 6-2 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки: 1) не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Для цілей цього пункту захищеними категоріями є: а) військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України; б) військовослужбовці, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби; в) члени сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; г) особи, які перебувають у полоні, особи, з якими втрачено зв`язок, особи, зниклі безвісти; 2) не взаємодіяти за власною ініціативою з близькими особами споживача, який належить до захищеної категорії, його представником, крім представника, який не є близькою особою такого споживача, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит такого споживача та які надали згоду на таку взаємодію. Споживач, який належить до захищеної категорії та має бажання на період дії воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування припинити взаємодію з особами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, його близькі особи, представники, спадкоємці, поручителі або майнові поручителі повідомляють кредитодавця або нового кредитора про таке волевиявлення та про належність споживача до захищеної категорії за допомогою будь-якого засобу комунікації, реквізити якого розміщено на веб-сайті такого кредитодавця або нового кредитора, з наданням копій підтвердних документів про належність споживача до захищеної категорії. Кредитодавець та новий кредитор зобов`язані розмістити на головній сторінці свого веб-сайту адресу електронної пошти, місцезнаходження та номер телефону (гарячої лінії, контакт-центру), за якими приймаються повідомлення споживачів та інших зазначених у цьому пункті осіб про належність особи до захищеної категорії. Для цілей\~цього пункту\~підтвердними документами\~про належність\~споживача до\~захищеної категорії\~є: для військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, - підписана командиром (начальником, керівником) або особою, яка його заміщує, відповідного структурного підрозділу, в якому проходить службу такий військовослужбовець, або керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який здійснив заходи щодо призову споживача на військову службу, скріплена гербовою печаткою довідка за формою, встановленою додатком № 2 до цього Закону. Допускається складення довідки рукописним способом. Кредитодавець або новий кредитор невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після отримання повідомлення про бажання споживача припинити взаємодію та про його належність до захищеної категорії з копіями підтвердних документів про належність споживача до захищеної категорії, повідомляє про це колекторську компанію, фізичних та юридичних осіб, залучених на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, припиняють взаємодію з особами, зазначеними у абзацах другому - восьмому цього пункту, невідкладно після отримання ними такого повідомлення. Відповідно до частин першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення моральної шкоди, а саме: не надано суду належних доказів, які б підтверджували, що саме відповідач телефонував позивачу та, що банк вчиняв дії, які порушують вимоги закону, на який посилається позивач, зокрема, що мала місце взаємодія банку за власною ініціативою саме з приводу врегулювання простроченої заборгованості. З наданого позивачем до позову скріншоту дзвінків (а.с. 23) взагалі не можливо встановити хто та кому саме телефонував. Також, у матеріалах справи відсутні докази змісту розмов, про які вказує позивач, заявляючи про неправомірні дії відповідача. За вказаних обставин, враховуючи викладене та те, що позивач не довів обставин, за яких можливе настання зобов`язання з компенсації моральної шкоди, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed