Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

23.06.2025 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати заборону на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження №4050540, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.11.2006 року 14:15:22 реєстратором: Старосамбірською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення б/н, 23.11.1989 року, видавник Ощадбанк №6537 м. Старий Самбір, перенесеної державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Кузан О.В. у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження № 6432796 від 14.11.2006 14:15:22. В обґрунтування вимог покликається на те, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . 23.07.2014 державним нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно житловий будинок з приналежними до нього надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.06.2025 №429443842 відносно фізичної особи [PERSON] Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 14.11.2006 за №4050540 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно; підстава обтяження: на підставі повідомлення, б/н, 23.11.1989, видавник: Ощадбанк №6537, м. Старий Самбір. Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з вимогою зняти заборону, на що отримала листа, згідно якого Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не вправі зняти заборону на відчуження об`єкта нерухомого майна. За захистом своїх прав рекомендовано звернутися до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 справа визначена для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 25.06.2025 відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. 08.07.2025 від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, вважають що їх залучення до справи у якості третьої особи є безпідставним, оскільки АТ «Державний ощадний банк України» не є правонаступником Ощадбанку №6537. Ухвалою суді від 09.07.2025 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте до суду від представника позивача поступила заява, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Від представника відповідача поступила заява, в якій вона просить суд справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник АТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, в наданих поясненнях просив справу розглядати за його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до частини 1 статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 12.12.2013 серії [NUMBER] [PERSON] , помер у віці 53 років (а.с. 8). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Кузан О.В. серії НАА №439741 від 23.07.2014, спадкоємцем майна, а саме: житлового будинку з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.10). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАХ349262 від 23.07.2014 власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11). Разом із цим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 02.06.2025 №429443842, вбачається, що відносно фізичної особи [PERSON] Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 14.11.2006 за №4050540 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно; підстава обтяження: на підстав повідомлення, б/н, 23.11.1989, видавник: Ощадбанк №6537, м. Старий Самбір (а.с.13-14). Довідкою Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.06.2025 №5062/26.11-25/44573 встановлено відсутність виконавчих проваджень про стягнення із [PERSON] , [PERSON] на користь держави, фізичних та юридичних осіб (а.с.19). Із листа Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 10.06.2025 за № 639/01-16 вбачається, що Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не вправі зняти заборону на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та пропонують звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.12). Відповідно до положень статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та статті 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивача, порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право він може лише у судовому порядку. Згідно до вимог частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до статті 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. У відповідності до пунктів 74, 75 Порядку державної реєстрації правна нерухоме майно та їх обтяжень,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових правна нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 311\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV зі змінами,\~державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Зазначена норма матеріального права визначає правовласника, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та те, що наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном, а Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved