Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.12.2021 Надвірнянський районний суд прийняв рішення, відповідно до якого йому присуджено виплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. При ухваленні рішення про стягнення з мього аліментиів в частці від доходів суд виходив з того, що на час розгляду позовної заяви він працював у ТОВ «Будівництво, технології, системність» на посаді водія, та погодився на стягнення з нього аліментів в частці від всіх видів заробітку. Однак, з 26.03.2025 він на підставі наказу № 5 був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. У зв`язку із тим, що на даний час він не працює, тому відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Відповідно до офіційної інформації, розміщеної на веб-сайті Головного управління статистики в Івано-Франківській області, середньомісячна заробітна плата в Надвірнянському районі з 2021 року встановлена в розмірі 12365 грн., тому 1/3 з них становить 4121,67 грн. в місяць. Таких коштів на виплату аліментів йому не вистачає, оскільки на даний час він проживає в будинку своїх батьків разом із мамою та сестрою, займається домашнім господарством, від чого отримує мінливий дохід, якого інколи не вистачає навіть на власні потреби. Моє тяжке матеріальне становище підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання. Враховуючи те,\~що на\~даний час\~він безробітний,\~проживає у\~важких матеріальних\~умовах,\~таким чином\~з моменту\~винесення Надвірнянським\~районним судом\~03.12.2021рішення у нього погіршилося матеріальне становище, через яке він має могу сплачувати аліменти на\~утримання неповнолітної\~дочки [PERSON] \~у розмірі\~1/6\~частки (що\~виходячи з\~середньої заробітної\~плати для\~Надвірнянського району\~становить -\~2060,83грн.)\~від всіх\~видів його\~доходу щомісяця,\~що з\~урахуванням встановленого\~законом обов`язку\~відповідача,\~як мами,\~також утримувати\~дитину,\~буде достатнім\~для забезпечення\~їхньої малолітньої дочки [PERSON] достатнього рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 03.12.2021, у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленнями на номер мобільного телефону, вказаний нею у заявці про отримання СМС-повідомлень, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Також про обізнанність відповідача з розглядом справи щодо неї судом свідчать особисто підписані та подані нею заява про відкладення судового засідання, призначеного на 24.06.2025, та заявка про отримання СМС-повідомлень. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи в її відсутності не поступало. Відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання, оскільки відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин і не повідомила про причини неявки. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що з січня\~2020\~року по\~березень 2021\~року позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~проживали у\~фактичних шлюбних\~стосунках.\~За час проживання позивача і відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена [INFO] в Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 155, та видано свідоцтво про її народження. Вказана реєстрація народження проведена до вимог ст. 126 СК України, позивач [PERSON] в добровільному порядку визнав своє батьківство відносно їхньої дочки. Вказані обставини підтверджуються копією повторног свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.2022, та копією рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 (а.с. 6-8). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 по справі № 348/1457/21, ухвалено стягувати з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітття (а.с. 7-8). Згідно копії наказу № 5 від 26.03.2025 «Про звільнення з роботи», виданого директором ТОВ «Будівництво, технології, системність», [PERSON] , водія, звільнено з роботи 26.03.2025 за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) (а.с. 9). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради, позивач [PERSON] на даний час проживає у житловому будинку батьків разом з мамою та сестрою, не працює, земельної ділянки та транспортних засобів не має (а.с. 10). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За змістом ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів суд зазначає, що згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням суду від 03.12.2021 встановлено спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (батька) за вибором матері, разом з якою проживає дитина. У позовній заяві позивачем не заявлено вимогу про зміну способу стягнення аліментів. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати чи змінювати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірним стягнення з позивача аліментів у частці від його заробітку (доходу). Статтею 7 Закону України «Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 гривні. Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що від дня винесення рішення про стягнення аліментів по даний час змінився матеріальний стан позивача. Зокрема позивач [PERSON] з 26.03.2025 звільнений з роботи за угодою сторін, офіційно не працює, проживає в будинку батьків. Разом з тим суд зазначає, що позивачем на наведено та не обгрунтовано обставин щодо його скрутного матеріального становища. Зокрема суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я позивача та наявності у нього інших утриманців. Таким чином суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу). Щодо розподілу судових витрат У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач [PERSON] не звільняється від сплати судового збору, оскільки п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає підстави для звільнення від сплати судового збору за збільшення розміру аліментів, а не за його зменшення. Тому судовий збір підлягає стягненню з позивача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік та стан здоров`я дитини, розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,матеріальний стан відповідача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, отримує мінливий дохід, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності в нього інших утриманців, обов`язок обох батьків утримувати дитину, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково і стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивача, зокрема 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180-183, 192 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved