Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Синюхино-Брідської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером 4825486300:02:037:002, площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку з кадастровим номером 4825486300:02:037:0003, площею 0,1550 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.07.2025 до участі у справі, у якості співвідповідачів, було залучено - [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку з кадастровим номером 4825486300:02:037:002, площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку з кадастровим номером 4825486300:02:037:0003, площею 0,1550 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за цією ж адресою. Вказане нерухоме майно належало померлому, на підставі договору дарування від 12.12.2000, посвідченого державним нотаріусом 2-ї Первомайської держаної нотаріальної контори Мовчаном С.В. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали дружина померлого [PERSON] та він. [INFO] [PERSON] померла. За життя померлий [PERSON] набув права власності на нерухоме майно, проте не здійснив державної реєстрації на зазначене вище спірне нерухоме майно, а його мати та дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину після його смерті, однак не переоформила свої спадкові права, так як [INFO] померла. Постановою завідувача Другої первомайської державної нотаріальної контори Грушанської І. від 20.02.2025, йому було відмовлено у дачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , з посиланням на те, що спадкоємцем не було надано документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця. Крім того, [PERSON] не підтверджено факту, що він є спадкоємцем 4-ї черги. В свою чергу позивач стверджував, що, з 2005 по 2013 р.р. проживав з [PERSON] без реєстрації, а тому вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , в зв`язку з чим й звернувся до суду із даним позовом. Позивач та його представник адвокат Бєлоущенко А.Ж. в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача - Синюхино-Брідської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про визнання відповідачем позову, у прийняття якої судом було відмовлено, з підстав, викладених в ухвалі суду від 09.06.2025. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України, причини неявки суду не відомі, відзивів на позов не подали. За вимогами ч.2 ст. 280 ЦПК України, у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Тож, беручи до уваги вищевказані вимоги закону та наявність заяви Синюхино-Брідської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, проведення заочного розгляду даної справи, є неможливим. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, інвентаризаційну справу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~ [INFO] в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с.10). \~ \~ \~ \~12.12.2000, [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,25 га, відповідно до Державного акту на право власності на землю, виданого виконкомом Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району 12.12.2000, зареєстрованого за № 718 та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,155 га, що знаходиться на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району, яка належить дарувателю, на підставі 12.12.2000 Державного акту на право власності на землю, виданого виконкомом Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району 12.12.2000, зареєстрованого за № 718. Вказаний договір підлягає реєстрації в Первомайському МБТІ. Зазначений договір дарування було посвідчено 12.12.2000 державним нотаріусом 2-ї Первомайської держнотконтори Мовчаном С.В., зареєстровано в реєстрі за № 2554. (а.с.14). \~ \~ \~ \~Проте, як встановлено матеріалами справи та оглянутою судом інвентаризаційною справою на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за життя [PERSON] набув права власності на спірне спадкове майно, проте не здійснив державної реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на своє ім`я, як і не здійснив державної реєстрації на земельні ділянки, що розташовані за цією ж адресою. Спірне нерухоме майно досі зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] (а.с.16, 26-52). \~ \~ \~ \~В позові позивач стверджував, що спадкоємцями після смерті [PERSON] стали дружина померлого [PERSON] та він. [INFO] [PERSON] померла і не встигла переоформити свої спадкові права, тому він, як єдиний спадкоємець 4-ї черги, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] . Постановою завідувача Другої первомайської державної нотаріальної контори Грушанської І. від 20.02.2025, [PERSON] було відмовлено у дачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця. Крім того, [PERSON] не підтверджено факту, що він є спадкоємцем 4-ї черги (а.с.17). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.128 ЦК України, ( в редакції 1963 року), як діяла на час укладення договору дарування від 12.12.2000, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Отже, за життя за [PERSON] набув права власності на спірне спадкове майно, проте не здійснив державної реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на своє ім`я, як і не здійснив державної реєстрації на земельні ділянки, що розташовані за цією ж адресою. В позові позивач стверджував, що є єдиним спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON] , так як з 2005 по 2013 р.р. проживав зі спадкодавцем без реєстрації. На підтвердження наведеного, до позову додав довідку виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 04.02.2025 № 58. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269\~ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. В той же час, представником позивача не додано достовірних доказів того, що позивач є спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON] , тобто прожив зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, про що у своїй постанові зазначала й завідувач Другої первомайської державної нотаріальної контори Грушанська І. Дані ж наданої представником позивача довідки виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 04.02.2025 № 58, не підтверджуються даними паспорта позивача, згідно яких 28.01.2011, тобто за 1 рік 9 місяців 23 дні до смерті спадкодавця, позивач зареєструвався по [ADDRESS] , де й був зареєстрований до 18.03.2016. Тобто, дані вказаної довідки викликають обгрунтовані сумніви в їх достовірності. Згідно даних будинкової книги, копія якої додана до позову, цього ж дня - 28.01.2011 позивач знятий з реєстрації по [ADDRESS] (а.с.64) та зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.79 зворотній бік). Таким чином,\~належних,\~допустимих та\~достатніх доказів\~проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за місцем проживання спадкодавця по [ADDRESS] - матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] , слід відмовити у повному обсязі, в зв`язку із його недоведеністю. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed