Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач АТ «СЕНС-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «СЕНС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 630476766 від 22.09.2016 року у розмірі 93\~750,86 грн., а також судові витрати: 2\~422,40 грн сплаченого судового збору та 7\~959,44 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 22.09.2016\~року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції. В порушення умов кредитного договору, відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі. Станом на 07.08.2024 року заборгованість відповідача складала суму в розмірі 93\~750,86 грн., з яких: 61 407,99 грн прострочене тіло кредиту, 19 550,95 грн відсотки за користування кредитом; 12 078,29 грн тіло кредиту; 713,63 овердрафт (несанкціонована заборгованість). Ухвалою Індустріального районного суду м.Харкова від 03.06.2025 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 12 серпня 2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з неї на користь АТ «СЕНС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 630476766 від 22.09.2016 року у розмірі 25\~127,84 грн. Зазначає, що банком неправомірно нараховувались та стягувались з неї грошові кошти, що складаються з комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки в загальному розмірі 67\~091,46 коп., процентів за овердрафт в розмірі 901,56 грн., комісії за послугу смс-інформування в розмірі 630 грн., а всього 68\~623,02 грн. Вважає, що вказана сума підлягає відніманню з нарахованої банком заборгованості, оскільки нарахування та сплата комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки, процентів за овердрафт, комісії за послугу БМВ-інформування не передбачені умовами Договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника АТ «Сенс Банк». Представником позивача Лойфер А.Е. надано суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав та просив суд розглядати справу за відсутності представника АТ «Сенс Банк». В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, вважала, що він підлягає частковому задоволенню. На даний час має скрутне матеріальне становище, тому не має змоги сплачувати заборгованість за кредитним договором. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.09.2016 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис Таким чином 22.09.2016 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №630476766. Найменування продукту «Максимум-готівка», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної\~лінії \~у розмірі\~200000,00\~грн;\~процентна ставка\~ 26\~%\~річних;\~тип процентної\~ставки \~фіксована;\~тип картки\~ MasterCard\~Debit\~World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком та випискою за картковим рахунком, у [PERSON] за кредитним договором №630476766 від 22.09.2016 року станом на 07.08.2024 наявна заборгованість в розмірі 93\~750,86 грн., з яких: 61 407,99 грн прострочене тіло кредиту, 19 550,95 грн відсотки за користування кредитом; 12 078,29 грн тіло кредиту; 713,63 овердрафт (несанкціонована заборгованість). 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок\~\~їх\~\~сплати\~\~за\~\~кредитним\~\~договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до\~статті 610 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті\~1054\~та частини другої статті\~1050 Цивільного кодексу України\~наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг послуг. Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦКУ країни є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Матеріали справи містять виписку по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard (договір №630476766, розрахунковий період з 22.09.2016 по 07.08.2024), з якої вбачається, шо банком нараховувались та стягувались з відповідача грошові кошти, що складаються з: комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно) в загальному розмірі 67 091 гривень 46 копійок, процентів за овердрафт в розмірі 901 гривня 56 копійок, комісії за послугу SMS-інформування в розмірі 630 гривень 00 копійок, а загалом в розмірі 68\~623, 02 копійки. Проте, нарахування та сплата таких виплат не передбачені умовами Договору, не зазначені в Анкеті-заяві, в Довідці про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка». З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення відповідачем плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, обслуговування основної картки: банком в кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитоданця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються [PERSON] та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, основної картки, комісія за послугу SMS -інформування, а також сплата процентів за овердрафт. За таких обставин, слід дійти висновку, що позивач безпідставно нараховував та стягував з відповідача протягом періоду з 22.09.2016 по 07.08.2024 вказані платежі, оскільки вони не були передбачені умовами Договору, а отже сума в розмірі 68\~623,02 грн. підлягає відніманню з нарахованої банком заборгованості за кредитом: 93 750, 86 - 68 623, 02 = 25 127, 84 грн. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом . Укладений між сторонами кредитний договір не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «СЕНС БАНК» не повернуті , а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України 2003 року , згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час , що свідчить про порушення його прав , тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів . В обґрунтування суми заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що у період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушила, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Доводи відповідача не спростовуються наданими позивачем копіями детального розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку з кредитної картки за період з 22 вересня 2016 року по 07 серпня 2024 року. Доказів , які б спростовували правильність наданого відповідачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивачем не надано. За таких обставин, суд\~\~приходить\~\~до\~\~висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь АТ «СЕНС-БАНК» заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та частин 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року. Також до матеріалів справи долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатами Проценко М.М., Лойфер А.Е. Враховуючи, що задоволенню підлягає тільки частина позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу стягуються з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягають кошти в сумі 25\~127,84 грн., що становить 26,8 % від заявленої позивачем суми. Відповідно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2\~133,13 грн. витрати на професійну правничу допомогу (7\~959,44 грн. х 26,8 % = 2\~133,13 грн.) Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи, що задоволенню підлягає тільки частина позовних вимог, витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягають кошти в сумі 25\~127,84 грн., що становить 26,8 % від заявленої позивачем суми. Відповідно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 649,20 грн. витрати по сплаті судового збору (2\~422,40 грн. х 26,8 % = 649,20 грн.)

Outcome: partial