Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до\~Макарівського районного\~суду Київської області з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини,відповідно до якого просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.09.2008 року Макарівським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Київській\~області,\~актовий запис\~134.\~Після розірвання\~шлюбу залишити\~прізвище « [PERSON] ».\~Стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,,\~в розмірі\~ частини\~з усіх\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно починаючи\~з 24\~червня 2025\~року і\~до повноліття\~дітей.\~Стягнути з\~ [PERSON] \~судові витрати\~за подачу\~позовної заяви\~в сумі\~1211\~грн.\~20\~коп.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області 20.09.2008 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 12). Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідотвами про народження: Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області 03.07.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 вересня 2008 року Відділомреєстрації актів цивільного стану МАкарівського районного управління юстиції Київської області про, що складено актовий запис за №134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідотвами про народження: Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , Свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Відповідачем не оспорюється той факт, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачем. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Так, судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що також не оспорювалось відповідачем в ході розгляду справи. Сторони не досягли згоди щодо розміру матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення позивача до суду. Відповідно достатті 48 Конституції Україникожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 1статті 180 СК Українивизначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1,2статті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1,5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинилися і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Відповідач відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надав. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи в сукупності зібрані докази, з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, суд вважає за необхідним, позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.06.2025 року і до досягнення дітей повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з положеннямистатті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати на сплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 гривень, на відповідача. Також, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved