Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2020 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 714. В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2020 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 травня 2022 року, який проживає на теперішній час разом з своєю матір`ю. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , прожили у спільному шлюбі майже 4 роки, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Але останні два роки сторони не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Позивачка вважає, що їх напружені відносини можуть суттєво вплинути на психіку їх спільної неповнолітньої дитини, а також на її погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та не можуть знайти спільну мову. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем є неможливим. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести заочний розгляд справи та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 714, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 травня 2022 року, який проживає на теперішній час разом з своєю матір`ю. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] прожили у спільному шлюбі майже 4 роки, але останні два роки сторони не можуть як сім`я проживати разом, постійно сперечаються та принижують один одного. Позивачка вважає, що їх напружені відносини можуть суттєво вплинути на психіку їх спільної неповнолітньої дитини та на формування її світогляду. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем є неможливим. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані представником позивачки докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved