Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №596/901/20 розірвано, у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2021 року вирішено стягувати з нього - [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в користь [PERSON] ( [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку доходу (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили та 22.08.2021 року. Проте з серпня 2024 року неповнолітній [PERSON] проживає разом зі ним за адресою: [ADDRESS] , відповідно усе належне матеріальне забезпечення на утримання сина здійснюю він (батько) самостійно, належні умови проживання, навчання, розвиток дитини та безпосередньо приймає участь у вихованні. Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого Васильковецькою сільською радою №214 від 28.03.2025 року - громадянин [PERSON] , народжений [INFO] проживає разом із своїм сином [PERSON] , народжений [INFO] в [ADDRESS] . Згідно довідки №129, що видана Копичинецькою міською радою 15.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , згідно демографічного реєстру зареєстрований, однак не проживає в [ADDRESS] . Отже, обставини, що виникли після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, зокрема фактичне проживання дитини з батьком та перебування її на його утриманні є підставами, які вказують на необхідність звільнення платника аліментів від періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини. Тому просить суд припинити стягнення аліментів з [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в користь [PERSON] ( [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, що визначені на підставі судового рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2021 року по справі №596/368/21. Ухвалою судді від 07 травня 2025 року відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30 травня 2025 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області здійснено перехід від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження. Визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання про що повідомлено учасників справи. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлено учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Фик А.Я. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, додатково зазначивши, що дійсно з серпня 2024 року по даний час неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] в с. Чагарі Чортківського району та перебуває на його утриманні. Відповідач [PERSON] уклала шлюб з громадянином іншої країни та виїхала за кордон. Сторони в справі на даний час дійшли згоди щодо спільного утримання сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно положень ст.128 ЦПК України, письмовий відзив суду не надала, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Оскільки відповідач не подала відзив, тому при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, дослідивши докази, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначені обставини встановлені рішенням суду від 22 липня 2021 року, що постановлено між тими ж сторонами, не спростовуються сторонами, тому судом приймаються до уваги. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.07.2021 року ухвалено: стягувати з [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в користь [PERSON] ( [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку доходу (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. (а.с.10-11) Відповідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №214 від 28.03.2025 року Васильковецької сільської ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом з своїм сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Як вбачається з копії довідки №129 виданої 15.04.2025 року Гадинківським старостинським округом Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований та не проживає в [ADDRESS] з серпня 2024 року. (а.с.13) Згідно інформаційної довідки від 18.07.2025 року № 18875/28.8-24/2, виданої начальником Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зоряною БУДЗІНСЬКОЮ, на виконанні у відділі перебуває відкрите виконавче провадження №66714495 від 06.09.2021 щодо примусового виконання виконавчого листа № \~ \~ \~ \~596/368/21 виданого 22.07.2021 Гусятинським районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в користь [PERSON] ( [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку доходу (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2025- відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 92 СК України\~\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача батька дитини як зазначив позивач, а проживає зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом малолітній [PERSON] , проживає з батьком - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 02.05.2025 року. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у цілому, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved