Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 13.02.2004 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З 2004 року вони з відповідачем припинили спільне життя, проживають окремо, дочка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки. 25.05.2005 Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн., щомісячно, починаючи з 20.04.2005 до її повноліття. 04.03.2008 Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно їх спільної дочки. З 25.05.2005 відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільної дочки, а тому повинен сплатити неустойку (пеню) за прострочення аліментів на дитину. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.08.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 105449,40 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 31719,78 грн. 21.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25.05.2005 у справі №2-3295/13 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн., щомісячно, починаючи з 20.04.2005 до її повноліття. 06.05.2011 було відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання вищезазначеного судового рішення. 04.03.2008 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №2-1891/08 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.08.2022 за [PERSON] за період з квітня 2005 року по серпень 2022 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно виконавчого листа від 25.05.2005 №2-3295 у розмірі 105449,40 грн. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд зауважує, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів. Суд відзначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач не виконував свого конституційного обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, внаслідок чого за ним за період з квітня 2005 року по серпень 2022 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини згідно виконавчого листа від 25.05.2005 №2-3295 у розмірі 105449,40 грн. За розрахунком позивача розмір неустойки (пені) за прострочення за сплати аліментів станвоить 31719,78 грн. Підстав для зменшення розміру пені не встановлено. Докази того, що відповідач вживав всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за несплату аліментів у вигляді пені в розмірі 31719,78 грн., що має наслідком задоволення заявлених позовних вимог. Згідно з ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved