Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що 24.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6034963717. \~ \~ \~ \~На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги. \~ \~ \~ \~15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. \~ \~ \~ \~Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 15799,61 грн., з яких 7507,14 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 0,53 грн. сума заборгованості за відсотками, 8291,94 грн. загальна заборгованість по комісії. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6034963717 від 24.09.2020 в розмірі 15799,61 грн. \~ \~ \~ \~Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 6034963717 від 24.09.2020 в розмірі 15799,61 грн. Ухвалою судді від 01.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 24.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6034963717. \~ \~ \~ \~На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги. \~ \~ \~ \~15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. \~ \~ \~ \~Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 15799,61 грн., з яких 7507,14 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 0,53 грн. сума заборгованості за відсотками, 8291,94 грн. загальна заборгованість по комісії. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6034963717 від 24.09.2020 в розмірі 15799,61 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитними договорами ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 7507,67 грн. Крім цього, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 8291,94 грн., оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті\~11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24.10.2018 по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 8291,94 грн. не підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 7507,67 грн. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 15799,61 гривень. Судом задоволено позовні вимоги на суму 7507,67 гривень, що становить 47,52 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1438,91 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial