Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця» [PERSON] про захист прав та зобов`язання вчинити дію. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , Будинок в якому знаходиться квартира, обслуговує ТОВ «Управляюча компанія «Столиця». 8 серпня 2024 року позивач звернулась до ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» з заявою про зламаний кондиціонер у квартирі [ADDRESS] , вказавши, що на поверхні фасаду конструкції балкону квартири [ADDRESS] утворилась цвіль від конденсату кондиціонера, конденсат від кондиціонеру стікає по стіні будинку та затікає на балкон позивача, утворюючі плями на стелі балкону, що призвело до того, що змокла внутрішня стіна кімнати у квартирі позивача. Зазначає, що відповіді на свій запит, датований 08.08.2024 від ТОВ «Управляюча компанія «Столиця» позивач не отримала. 25.02.2025 позивач знову звернулась до керуючої компанії, щоб запросити співробітників обстежити залиття її квартири, але отримала відмову. З огляду на зазначене, позивач просила суд захистити її цивільні права та зобов`язати ТОВ «Управляюча компанія «СТОЛИЦЯ» провести обстеження фасаду житлового будинку та квартири [ADDRESS] , скласти акт обстеження з пропозиціями до власника кв. [ADDRESS] [PERSON] щодо демонтажу зламаного кондиціонера та фільтрів для води, що призводять до псування особистого майна позивача. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 21.05.2025 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.05.2025 відкрито провадження у справі. 09.06.2025 відповідачем у справі надано до суду відзив на позовну заяву. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. В позовній заяві позивачем завлено першу вимогу «про захист прав позивача перед свавіллям керівниці управляючої компанії ТОВ «Управляюча компанія «Столиця» [PERSON], яка не виконує свої посадові обов`язки та застосовує грубе поводження». Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Якщо право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права та, виходячи з фактичих обставин справи, обраний позивачем спосіб захисту в даній вимозі є неефективним та таким, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства. Крім того, позивачем в позовній заяві заявлена вимога до відповідача ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» про зобов`язання вчинити певну дію, а саме провести обстеження фасаду житлового будинку та квартири [ADDRESS] де встановлено зламаний кондиціонер та фільтри для води, скласти акт обстеження з пропозиціями до власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , щодо демонтажу зламаного кондиціонеру та фільтрів для води, що призводять до псування особистого майна позивача. Судом встановлено, що 01 жовтня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , ТОВ «Виробничо- експлуатаційним підприємством «ВД-Побут» (первісним виконавцем) та ТОВ «Управляюча компанія «СТОЛИЦЯ» (новим виконавцем) було підписано Угоду № 1 від 01.10.2019 про заміну сторони договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 09 грудня 2018 року в якій сторони погодилися передати ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» всі права та обов`язки ТОВ «Виробничо-експлуатаційним підприємством «ВД-Побут». Відповідно до Наказу №1 ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» від 02 вересня 2019 року на підставі рішення засновника товариства №3/08-19 від 30.08.2019 року - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» з 02 вересня 2019 року, по теперішній час. Власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Будинок в якому знаходиться квартира [ADDRESS] обслуговує Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця». Позивачем в позовній заяві заявлена вимога до відповідача ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» про зобов`язання вчинити певну дію, а саме провести обстеження фасаду житлового будинку та квартири [ADDRESS] де встановлено зламаний кондиціонер та фільтри для води, скласти акт обстеження з пропозиціями до власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , щодо демонтажу зламаного кондиціонеру та фільтрів для води, що призводять до псування особистого майна позивача. Стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Статтею 14 вказаного Закону зазначено, що співвласник, серед іншого, має право: вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. В свою чергу, ст. 15 вказаного Закону висвітлює обов`язки співвласника. Так, співвласник, серед іншого, зобов`язаний: використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. З матеріалів справи вбачається, що 8 серпня 2024 року позивач звернулась до ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» з заявою про зламаний кондиціонер у квартирі [ADDRESS] зазначивши, що на поверхні фасаду конструкції балкону квартири [ADDRESS] утворилась цвіль від конденсату кондиціонера, конденсат від кондиціонеру стікає по стіні будинку та затікає на балкон позивача утворюючі плями на стелі балкону, що призвело до того, що змокла внутрішня стіна кімнати у квартирі позивача. 14.08.2024 працівниками ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» було проведено обстеження квартири [ADDRESS] , про що складено акт, в якому вказано, що в квартирі [ADDRESS] не було зафіксовано жодних причин для залиття квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом нижче, а також в акті зазначено, що кондиціонування в квартирі [ADDRESS] влаштовано так, що конденсат від роботи кондиціонерів виводиться прямо в каналізаційну систему будинку. В матеріалах справи міститься й інший акт ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» від 15.08.2024, відповідно до якого власниця квартири [ADDRESS] - [PERSON]. від підпису про ознайомлення з актом обстеження від 14.08.2024, проведеного ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» відмовилась. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. З наведеного вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач повинна надати суду належні та допустимі докази, які б підтверджували фактичні обставини справи, в тому числі і належним чином складений акт про залиття квартири позивача. З пояснень слюсаря-сантехніка [PERSON] щодо заявки власниці кв. [ADDRESS] [PERSON] , яка скаржилась на шум і залиття з кв. [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище вбачається, що 21.02.2025 [PERSON] з`явився на виклик власника кв. [ADDRESS] [PERSON] , яка скаржилась на залиття з кв. [ADDRESS] , двері йому відчинили, але до помешкання власниця квартири не впустила. Отже обстежити помешкання та встановити наслідки залиття квартири [ADDRESS] не було можливим. Крім цього, в поясненнях [PERSON] зазначено, що при обстеженні кв. [ADDRESS] ним не було виявлено ніяких причин для залиття квартири [ADDRESS] . З пояснень іншого працівника ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» [PERSON] щодо заявки власника кв. [ADDRESS] [PERSON] , яка скаржилась на залиття з кв. [ADDRESS] вбачається, що 25.02.2025 він прийняв заявку [PERSON] . Під час обстеження квартири [ADDRESS] залиття квартири ним виявлено не було, а в приміщенні гардеробної квартири [ADDRESS] було виявлено застарілі жовті плями. Крім того, зі змісту акту, складеного представниками ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» від 25.02.2025 вбачається, що власниця квартири [ADDRESS] , [PERSON] відповідно до своєї заявки про обстеження її квартири на залиття представникам ТОВ «УК «Столиця» двері не відчинила, про що складено відповідний акт. Аналізуючи надані відповідачем акти та пояснення, суд вважає їх належними доказами, оскільки вони підписані членами комісії, містять усі необхідні дані та відомості, а саме: дату складення, анкетні дані та посади членів комісії, працівників, а відтак ці акти є належними і допустимими доказами. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] закріплений на праві господарського відання та перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця», що з 01.10.2019 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Стороною позивача не доведено факту невиконання обов`язків управляючої компанії Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця». Натомість, з наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця» доказів вбачається, що управляючою компанією виконано обстеження фасаду житлового будинку та квартири [ADDRESS] . В той самий час зі змісту акту, складеного представниками ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» від 25.02.2025 вбачається, що власниця квартири [ADDRESS] , [PERSON] відповідно до своєї заявки про обстеження її квартири на залиття двері не відчинила. Таким чином, матеріали справи не містять доказів невиконання ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» своїх обов`язків як управляючої компанії, що призводить до псування особистого майна позивача, як і не доведено позивачем самого факту відсутності обстеження фасаду житлового будинку та квартири [ADDRESS] . Крім того, ненадання власником квартири [PERSON] доступу до квартири [ADDRESS] представникам ТОВ «УК «СТОЛИЦЯ» унеможливило встановлення самого факту залиття та спричинення шкоди майну позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження зазначених позовних вимог. Оскільки стороною позивача не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити певну дію, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Столиця» [PERSON] про захист прав та зобов`язання вчинити дію задоволенню не підлягає. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, понесених відповідачем у справі витрат на професійно - правничу допомогу, а саме квитанції про оплату послуг за надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, інших доказів, які б підтверджували вказані вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач в позовній заяві не ставить питання стягнення з відповідача судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо його розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed