Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 28.06.2024-100002653 від 28.06.2024\~ у розмірі\~ 17838 грн.,\~ а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28.06.2024 року було укладено кредитний договір (оферти)\~\~ № 28.06.2024-100002653\~ та відповідно до вказаного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 6 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.06.2024,\~\~ строком на 98 днів, дата повернення (виплати) кредиту 03.10.2024. Процентна ставка фіксована, незмінна двох видів («економ» та «стандарт») в різні періоди, на який надавався кредит. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.\~ В свою чергу, [PERSON] \~ свої зобов`язання за цим Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на день звернення до суду, утворилась заборгованість у розмірі\~\~ 17838 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., по процентам в розмірі 7938 грн., комісії - 900 грн. та неустойки 3000 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 17838 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою від 12.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.41). Сторони про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 28.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] \~\~ був укладений кредитний договір (оферти) № 28.06.2024-100002653 . Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.06.2024 року, строком на 98 днів. Процентна ставка \~ фіксована незмінна у розмірі 1,35 % за 1 день корситування кредитом (п.6 Договору). Сторони передбачили нарахування і сплату комісії 15 % від суми кредиту (п.8). Пунктом 9 Договору (відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт)) встановлений графік платежів. Розмір зафіксованих платежів відповідає сумі\~ загальної вартості кредиту (п.12). Пунктом 13 Договору передбачена сплата неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. [PERSON] 28.06.2024\~\~ електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 28.06.2024-100002653\~ від\~ 28.06.2024, заборгованість [PERSON] \~ по кредитному договору\~ складає : 6000 грн. - основний борг, проценти 7938 грн., комісія 900 грн., неустойка 3000 грн. (а.с.14) Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором, оскільки позивач невірно вказав суму відсотків 7938 грн. Суд звертає увагу, що сторони кредитного договору погодили фіксовану незмінну процентну ставку та в договорі передбачили розмір відсотків 5771,79 грн., що чітко відображено в Графіку платежів. Також, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача суми неустойки не підлягає до задоволення, оскільки згідно п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Виходячи із принципу змагальності сторін, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, обов`язком позивача є доведення належними та допустимими доказами умов кредитування та наявності заборгованості. Але позивач не надав обґрунтованого розрахунку заборгованості відсотків за вказаним кредитним договором, із відображенням всіх складових боргу та періоду цього боргу, а тому вимога про стягнення боргу за нарахованими і несплаченими відсотками у вказаному позивачем розмірі, штрафними санкціями не підлягає до задоволення за недоведеністю. Суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому, сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням.\~ В даному випадку, з урахуванням обставин цієї справи та факту порушення відповідачем строків повернення кредиту, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] \~ на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 000 гривень,\~\~ відсотки в розмірі 5771,79 грн., комісію 900 грн.\~ Всього : 12671,79 грн.\~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно\~ платіжної інструкції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено на 71,03 %, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1727,17\~ гривень.\~ На підставі викладеного і

Outcome: partial