Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір позики № 73465869, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зміст та умови договору складають Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за допомогою веб-сайту ТОВ «MyCredit, договір позики № 73465869 від 01.10.2024 р., таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків 0,225 % (в день) за фіксовано процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час строку позики); 2,7 % (в день) процентна ставка за користування позикою до дати повернення позики (застосовується у разі понадстрокового користування позикою). Вказує, що ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок, вказаний позичальником у договорі позики. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Станом на 13 лютого 2025 року прострочена заборгованість за кредитом становить 17035 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 675 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентною ставкою, 4860 грн. 00 коп. - сума заборгованості за несплаченими процентами на прострочену позику, 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 17035 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 грн. Усудове засідання представник позивача не з`явилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримада в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~до ст. 628 ЦК України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону \~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» \~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 цього ж Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно із п. 1-1, п. 11 ч. 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Умови договору про споживчий кредит мають містити відомості, визначені частинами першою та другою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно до ст. 13 цього ж Закону договір про споживчий кредит та зміни до нього укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Судом встановлено, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір позики № 73465869, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Вказане свідчить про ознайомлення відповідача з умовами договору та належне укладення зазначеного кредитного договору, шляхом проставляння сторонами електронного цифрового підпису. Таким чином, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн. строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків 0,225 % (в день) за фіксованою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час строку позики); 2,7 % (в день) базова процентна ставка за користування позикою до дати повернення позики (застосовується у разі понадстрокового користування позикою), шляхом перерахування позикодавцем кредитних коштів на картковий рахунок, зазначений позичальником. Наведене підтверджується довідкою про укладення договору, довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 12.02.2025 р. про перерахування 01.10.2024 кредитних коштів у сумі 10000 грн., які надійшли за платіжною інструкцією ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на картковий рахунок позичальника [PERSON] . Згідно зі ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти в сумі 10000 грн. У встановлений договором строк відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Із розрахунку, наведеного позивачем, вбачається, що станом на 13 лютого 2025 року прострочена заборгованість за кредитом становить 17035 грн. 00 коп., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 675 грн. 00 коп. сума заборгованості за базовою процентною ставкою, 4860 грн. 00 коп. - заборгованість за несплаченими процентами на просторену позику, 1500 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідачем не доведено того, що кредитних коштів він не отримав, як і того, що зобов`язання за вказаним кредитним договором ним виконане належним чином. Разом із тим із кредитного договору вбачається, що позичальник [PERSON] зобов`язався сплатити комісію за надання кредиту 15 % від суми наданого кредиту що дорівнює 1500,00 грн., та 2,7 % відсотків пені за один день користування кредитом (п. 2.4 кредитного договору). Однак, надання кредиту є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інстрменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостйною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц. Крім того, доказів надання кредитодавцем позичальнику додаткових послуг, їх переліку матеріали справи не містять, як і детального розрахунку комісій, нарахованих позивачем. У розрахунку суму комісії вказано 1500 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача комісії за вказаним кредитним договором у сумі 1500 грн., оскільки такі умови договору суперечать ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними в силу закону. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 викладено правову позицію відповідно до якої, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». \~ \~ \~ \~Щодо вимоги про стягнення заборгованості за несплаченими процентами на прострочену позику в сумі 4860 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. \~ \~ \~ \~У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». \~ \~ \~ \~Пунктом 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~визначено,\~що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і діє на даний час. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану пеню за укладеним договором, тобто у період воєнного стану. \~ \~ \~ \~Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за прострочену позику (пеню) - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення процентів за прострочену позику (пеню) в сумі 4860 грн. слід відмовити. \~ \~ \~ \~За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Встановлено, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №73465869 від 01.10.2024 року належним чином не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого станом на 13.02.205 року виникла заборгованість у сумі 10675 грн. 00 коп., з яких 10000 грн. - заборгованість за основним боргом, 675 грн. 00 коп. заборгованість за несплаченими процентами. Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10675 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (10675 х 100) : 17035 = 62,67 %, тобто позов задоволено на 62,67 %. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 3028 грн. 00 коп. х 62,67 % = 1897 грн. 77 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1897 грн. 77 коп. судових витрат зі сплати судового збору. Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 7100 грн. 00 коп., що підтверджується договором №03-08/2023 від 03.08.2023 р. про надання правничої допомоги, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.02.2025 р., платіжною інструкцією від 24.02.2025 про оплату правничої допомоги за договором № 03-08/2023 від 03.08.2023. Такий розмір витрат на оплату правничої допомоги суд вважає доведеним, співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає за вірне розподілити витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволиних позовних вимог. При цьому наводить наступний розрахунок: 7100 х 62,67% = 4449 грн. 57 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial