Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

18 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "Свеа Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а/с 4-7). Позивач ТОВ "Свеа Фінанс" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 9400,00 грн., строком на 360 днів - до 03 березня 2024 року, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,00 % в день. Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 30876,01 грн., в тому числі: кредит - 6625,76 грн., проценти за користування кредитом - 24250,25 грн. 28 листопада 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" передало (відступило) ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги відносно боржників ТОВ "Лінеура Україна", в тому числі відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. Внаслідок цього ТОВ "Росвен Інвест Україна" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. 25 березня 2024 року рішенням єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест Україна" змінено назву (найменування) товариства на ТОВ "Свеа Фінанс". 26 березня 2024 року запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. На підставі викладеного позивач ТОВ "Свеа Фінанс" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 30876,01 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - а/с 63-64). 01 липня 2025 року від представника відповідача Наталюка Н.М. надійшов відзив на позовну заяву (а/с 85-86), яким останній заперечив проти позову. Свої заперечення представник відповідача Наталюк Н.М. обґрунтовує тим, що позовна заява ТОВ "Свеа Фінанс" не містить посилання на докази, які б підтвердили ту обставину, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, а в подальшому порушив обов`язок їх повернення та сплати процентів, тобто не виконував або неналежним чином виконував умови кредитного договору. Оскільки на підтвердження позовних вимог позивач не надав суду виписок з особового рахунку відповідача, доказів надання відповідачу кредитних коштів в спосіб, визначений у кредитних договорах, а розрахунки заборгованості не відображають в повній мірі розмір нарахованої заборгованості, тому представник відповідача вважає, що такі розрахунки не є належним доказом у справі, адже вони не підтверджують здійснення відповідачем фінансових операцій. За таких обставин представник відповідача вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредитних коштів та відповідно наявність заборгованості по кредиту у розмірі, вказаних у розрахунках. Також суду не надано детальних розрахунків заборгованості по кредитним договорам, що унеможливлює встановлення суми заборгованості, за який період були нараховані проценти за кредитними договорами, їх розмір та процентна ставка, що було б беззаперечним доказом взагалі наявності заборгованості. Фактично розмір заборгованості виконаний самим представником ТОВ "Свеа Фінанс", а не первісним кредитором. На підставі викладеного представник відповідача Наталюк Н.М. просить суд відмовити в задоволенні позову. В судове засідання представник позивача ТОВ "Свеа Фінанс" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник відповідача Наталюк Н.М. заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Укладення кредитного договору. 09 березня 2023 року між кредитодавцем ТОВ "Лінеура Україна" та позичальником (відповідачем) [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 (надалі - Кредитний договір) (а/с 9-18). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору - на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, оплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 9400,00 грн. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору - строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору - тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1. Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується на таких умовах якщо клієнт до 24 березня 2023 року (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору - укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток "Credit7". Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства. Відповідно до п.9.7.1 Кредитного договору - цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направлення клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства / зазначений в цьому Договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис клієнта на Договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 - ч.6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.1046 - ст.1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч.3\~ст.11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію"\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" в ідповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання\~електронного повідомлення\~особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" е лектронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" я кщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позичальник (відповідач) [PERSON] підписав Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора В204, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Позичальник (відповідач) [PERSON] , підписавши електронним підписом Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року, повністю погодився з всіма його умовами. Суд звертає увагу, що на підставі положень, визначених ст.1051 ЦК України, в установленому законом порядку відповідач [PERSON] не оспорював Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не укладав кредитний договір з ТОВ "Лінеура Україна", оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між кредитодавцем ТОВ "Лінеура Україна" та позичальником (відповідачем) [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема: розмір кредиту, строк кредиту, розмір процентів, які позичальник зобов`язаний сплатити за користування кредитом, тощо. Позичальник (відповідач) [PERSON] погодився на укладення кредитного договору на умовах, запропонованих кредитодавцем ТОВ "Лінеура Україна", що підтверджено електронним підписом позичальника. Виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору - товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту у випадку неможливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно, у випадку відсутності авторизації платіжної картки). Відповідно до п.2.2 Кредитного договору - суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 09 березня 2023 року або 10 березня 2023 року. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору - кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1 Договору. 09 березня 2023 року на виконання своїх зобов`язань за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року кредитодавець ТОВ "Лінеура Україна" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] кредит в сумі 9400,00 грн. шляхом переказу грошових коштів на платіжну картку позичальника № [NUMBER] . З інформаційного листа ТОВ "Пейтек Україна" від 04 березня 2024 року № 20240304-4789 (а/с 31) вбачається, що ТОВ "Пейтек Україна" є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від 29 травня 2023 року № 21/990-РК) товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між ТОВ "Пейтек Україна" та ТОВ "Лінеура Україна" було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21 лютого 2022 року. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "Лінеура Україна": 09 березня 2023 року о 23.45.06 годин на суму 9400,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ "Пейтек Україна" - 2d08e556-8377-483e-979d-14c074d6582b, номер транзакції в системі ТОВ "Лінеура Україна" - 35203381678398304, призначення платежу - зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . З розрахунку заборгованості (а/с 27-30) вбачається, що 09 березня 2023 року позичальник (відповідач) [PERSON] отримав грошові кошти кредиту в сумі 9400,00 грн., після чого користувався ними та частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] не отримував від кредитодавця ТОВ "Лінеура Україна" грошові кошти в кредит, оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитодавець ТОВ "Лінеура Україна" належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 09 березня 2023 року грошові кошти кредиту в сумі 9400,00 грн. на платіжну картку позичальника (відповідача) [PERSON] за № [NUMBER] , а останній отримав кредитні кошти, користувався ними та частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Заміна кредитора у зобов`язанні. 28 листопада 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" (клієнт) та ТОВ "Росвен Інвест Україна" (фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-77/23 (а/с 32-37), за умовами якого ТОВ "Лінеура Україна" передало (відступило) ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги відносно боржників ТОВ "Лінеура Україна". 28 листопада 2023 року між клієнтом ТОВ "Лінеура Україна" та фактором ТОВ "Росвен Інвест Україна" складено Реєстр боржників № 1 до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року (а/с 41-43), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "Лінеура Україна" передало фактору ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] (порядковий номер 1574) за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року в сумі 30876,01 грн., в тому числі: кредит - 6625,76 грн., проценти за користування кредитом - 24250,25 грн. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Заміна кредитора є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін у зобов`язанні. У разі існування (дійсності) боргового зобов`язання, у якому відбулося договірне відступлення права вимоги кредитора, визначеними законом способами захисту чи поновлення порушених прав боржника є висунення проти вимоги нового кредитора заперечень, які боржник мав проти первісного кредитора, або пред`явлення проти вимоги нового кредитора зустрічної вимоги до первісного кредитора. При цьому, в силу прямої вказівки закону саме первісний кредитор відповідає за недійсність переданої ним вимоги. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року в справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). За таких обставин суд приходить до висновку, що 28 листопада 2023 року в установленому законом порядку ТОВ "Лінеура Україна" передало ТОВ "Росвен Інвест Україна" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] \~за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. Внаслідок цього ТОВ "Росвен Інвест Україна" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. 25 березня 2024 року рішенням єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест Україна" змінено назву (найменування) товариства на ТОВ "Свеа Фінанс". 26 березня 2024 року запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Заборгованість позичальника за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що позичальник (відповідач) [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позивач ТОВ "Свеа Фінанс, як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року. З розрахунку позивача ТОВ "Свеа Фінанс" (а/с 27-30) вбачається, що заборгованість позичальника (відповідача) [PERSON] за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року становить 30876,01 грн., в тому числі: кредит - 6625,76 грн., проценти за користування кредитом - 24250,25 грн. Суд погоджується з вказаними розрахунками. Заборгованість по кредиту в сумі 6625,76 грн. відповідає розміру виданого кредиту, з врахуванням часткового повернення кредиту позичальником. Заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 24250,25 грн. нарахована відповідно до умов кредитного договору, з врахуванням часткової сплати позичальником процентів за користування кредитом. При цьому суд враховує, що проценти за користування кредитом нараховані виключно в межах строку дії кредитного договору, за процентною ставкою, узгодженою між сторонами. На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Свеа Фінанс" заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3520338 від 09 березня 2023 року в сумі 30876,01 грн., в тому числі: кредит - 6625,76 грн., проценти за користування кредитом - 24250,25 грн. Відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. Позивач ТОВ "Свеа Фінанс" подав позов та всі процесуальні документи в електронній формі. За подання позовної заяви позивач ТОВ "Свеа Фінанс" сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 903 від 08 квітня 2025 року - а/с 8). На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Свеа Фінанс" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved