Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити в натурі земельну ділянку площею 2,6802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ненадихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, кадастровий номер 3224684800:03:003:0023, виділивши її в натурі 5/6 частини даної земельної ділянки площею 2,2335 га, а відповідачці [PERSON] 1/6 частини даної земельної ділянки площею 0,4467 га, посилаючись на те, що вона є власником 5/6 частини даної земельної ділянки, проте не може вільно використовувати та розпоряджатися нею, оскільки відповідачка належну їй 1/6 частину земельної ділянки не оформляє та договір поділу укладати відмовляється. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Порхун О.П. в підготовче засідання не прибули. Представник позивачки до суду надала клопотання, в якому просить справу слухати у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] \~в підготовче\~засідання не\~прибула,\~до судунадала клопотання, в якому просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи визнання позову відповідачкою, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В підготовчому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОН № 231416 від 08.07.2020 року після смерті [PERSON] є власником 5/6 частини земельної ділянки площею 2,6802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ненадихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, кадастровий номер 3224684800:03:003:0023, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 215496968 від 08.07.2020 року. Іншу частину, а саме 1/6 вказаної земельної ділянки після смерті [PERSON] успадкувала [PERSON] , яка [INFO] померла (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2023 року). Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується копіями спадкових справ до майна померлого [INFO] [PERSON] та до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно плану поділу земельної ділянки за межами с. Ненадиха Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3224684800:03:003:0023, дану земельну ділянку можливо розділити в натурі, виділивши [PERSON] 5/6 її частини площею 2,2335га, а [PERSON] 1/6 її частини площею 0,4467 га. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. У ст.\~364 ЦК України\~визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення. Статтею 183 ЦК України\~передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України,\~володіння,\~користування та\~розпорядження земельною\~ділянкою,\~що перебуває\~у спільній\~частковій власності,\~здійснюються за\~згодою всіх\~співвласників згідно\~з договором,\~а у\~разі недосягнення\~згоди -\~у судовому\~порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Як встановлено в підготовчому засіданні, належну сторонам земельну ділянку площею 2,6802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ненадихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, кадастровий номер 3224684800:03:003:0023, можливо розділити в натурі на дві частини без втрати її цільового призначення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору. На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідачки від сплати судового збору, тож суд з урахування задоволення позову, стягує з неї передбачений законом розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, який згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 гривень.

Outcome: approved