Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 22.08.2023\~року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір 216387306 (на умовах визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004\~року №\~1961-IV) предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Renault Logan» д.р.н. [NUMBER] . 23.05.2024\~року , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Logan» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Audi Q5» д.р.н. [NUMBER] . Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП України. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту № ОЦВ-24-03- 9248/2 від 28.10.2024\~року було сплачено 12 839 грн. 15 коп. Як вбачається з вищевказаної постанови під час скоєння ДТП [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 15.11.2024\~року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до боржника з вимогою №\~08-03-14/1-04/12912. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача - Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 839 грн. 15 коп та судові витрати. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. До початку розгляду справи представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд ухвалив: провести розгляд справи за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи та не надав суду належних доказів поважності неявки в судове засідання. Відповідно до п.1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2023\~року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір 216387306 (на умовах визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004\~року №\~1961-IV) предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Renault Logan» д.р.н. [NUMBER] (а.с.5). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/10272/24 від 06.08.2024, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді:- за ст. 122-4 КУпАП\~у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 3400 грн.; - за\~ст. 124 КУпАП\~у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 850 грн.; - за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постанова набрала законної сили 19.08.2024 р (а.с.16-19). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Потерпілий [PERSON] звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з заявою про страхове відшкодування (а.с.9). Як випливає\~з матеріалів\~справи,\~на підставі\~протоколу огляду\~транспортного засобу, страхового акту\~№ОЦВ-24-03-9248/2 від 29.10.2022,\~розрахунку страхового відшкодування, короткого висновку №92487/24Н від 29.05.2024, платіжної інструкції №58770 від 29.10.2024, ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 12\~839,15 грн. (а.с.6-7, 9-15). 15.11.2024 вих.№08-03-14/1-04/12912 ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулась із регресною вимогою до [PERSON] (а.с. 8). Згідно ч. 2 ст.\~1187\~Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно п. 38.1.1(г) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, керуючи транспортним засобом здійснив дану дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, то після виплати позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 12\~839,15 гривень на користь потерпілої особи [PERSON] , у нього виникло право регресної вимоги до відповідача. Таким чином позовні вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 3\~028,00 грн.

Outcome: approved