Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 04.12.2024 року у м. Житомирі по вул. Отаманів Соколовських, 1 [PERSON] , керуючи автомобілем Ford, н.з. [NUMBER] , на регульованому перехресті здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем Renault, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який завершував маневр розвороту. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки Renault належить позивачу на праві приватної власності. Відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» за полісом ЕР-221390775. Позивач вказує, що страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням розміру франшизи, що становить 3200,00 грн. Посилаюсь на положення ст.ст. 9, 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що наводять визначення терміну франшиза, порядок зменшення суми страхового відшкодування у зв`язку з наявністю франшизи, позивач просить стягнути на його користь як власника транспортного засобу відповідну суму. Крім того, позивач вказує на завдання подіями дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди, що полягала у необхідності відновлювального ремонту автомобіля, який тривав близько місяця, що позбавляло можливості використовувати транспортний засіб за власними потребами, покликало необхідність винаймання таксі, призводило до зміни звичайного способу життя. Позивач вказує на законодавчо визначені умови відшкодування моральної шкоди та просить стягнути з відповідача на його користь 60\~000,00 грн., що становитиме загальну суму відшкодування 63\~200,00 грн., вирішити питання про стягнення витрат та професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, додав, що заявлена на відшкодування сума моральної шкоди, крім іншого, покликана поведінкою відповідача, який ухилявся від добровільного вирішення виниклого спору. Представник відповідача не заперечував щодо можливості задоволення позову в частині стягнення суми франшизи, при цьому, просив відмовити у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди. За твердженням учасника, спроби з боку позивача погодити умови врегулювання фактично були відсутніми, висловлені йому як представнику пропозиції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягали погодженню з довірителем, який, ймовірно? маючи зобов`язання зі сплати аліментів, не мав можливості у відповідний термін сплатити необхідну суму. Представник відповідача також звернув увагу, що пошкоджений транспортний засіб хоча і є власністю позивача, фактично перебуває у користуванні його сина, що ставить під сумнів заподіяння моральної шкоди особі позивача. За твердженням представника, обставини зміни способу життя позивача, необхідність виклику автомобілів таксі поданими до справи доказами не доводиться. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши зміст позовної заяви, поданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Так, 04.12.2024 о 16 годині 19 хвилин за адресою: м. Житомир, вулиця Отаманів Соколовських, 1, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Ford, н.з. [NUMBER] , на регульованому перехресті здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Renault, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який закінчував маневр розвороту. Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Учасниками визнаються обставини виплати на користь позивача суми страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 3720-IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Згідно повідомлення від 14.03.2025 року, скерованого [PERSON] , цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-221390775. Франшиза згідно полісу становить 3200,00 грн. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-IV (чинного на час подій дорожньо-транспортної пригоди та укладення договору страхування) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За положеннями ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 1 статті 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на завдання матеріальної шкоди позивачу, наявних винних діях відповідача у її заподіянні та їх взаємного зв`язку, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача 3200,00 грн. як передбачений умовами договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи. У відповідності до ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити частково. З огляду на характер отриманих пошкоджень транспортного засобу та визнаного учасниками строку проведення відновлювального ремонту, пов`язані із цим зміни в організації звичайного способу життя, зокрема, у зв`язку з необхідністю докладання власником, який наділений безумовним правом на використання належного йому транспортного засобу, додаткових зусиль для вирішення побутових питань, стягує вважає необхідним стягнути з відповідача 5000,00 грн., що є пропорційним розміром відшкодування для поновлення порушених прав. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial