Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернувся в суду з позовом та просить суд стягнути солідарно з відповідачів, що є власниками/зареєстровані/проживають за адресою: [ADDRESS] на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (м. Київ, площа І. Франка, 5, код ЄДРПОУ 40538421): заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 7 422,43 грн; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 28 148,05 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 16 808,96 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 66 975,18 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 17 189,65 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 62 847,99 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії розмірі 1 080,98 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 686,21 грн; заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 111,16 грн; заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 132,79 грн; витрати пов?язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 01.05.2018 КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем комунальних послугн. З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». З 01.05.2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг. Вказує, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживочами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлялися, проте своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2024 складає 163 821,78 грн. з яких: 16 808,96 грн - заборгованість за послуги з централізованого опалення; 66 975,18 грн - заборгованість за послуги з централізованого постачання горячої води; 17 189,65 - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії; 62 847,99 - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором з постачання ТЕ/ПГВ включає абонентське обслуговування. За адресою Відповідачів утворилась заборгованість: до 31.10.2021 - 111,16 грн за обслуговування вузла обліку послуг з централізованого опалення та 132,79 грн за обслуговування вузла обліку гарячої води; з 01.11.2021 - 1 080,98 грн за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії та 686,21 грн за абонентське обслуговування з послуг постачання горячої води. Крім того, на підставі договору цесії від 11.10.2018 № 602-18 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», позивач набув право вимоги до відповідачів на 35 570,48 грн за спожиті до 01.05.2018 послуги з опалення та гарячої води. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 19.12.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 23.12.2024 надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 02.01.2025, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками. Дану кореспонденцію відповідачами отримано не було та конверти поврнулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем за данною адресою. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго» на підставі ліцензії. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Сторона позивача зазначає, що виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. У ст. 12 Закону визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як вбачається зі змісту позовної заяви КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Згідно з положеннями п. 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Так, за змістом положень ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов ст. 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. До того ж, слід зазначити, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 (справа № 910/7968/19). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.09.2024 складає 163 821,78 грн: з період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 16 808,96 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 66 975,15 грн, за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 17 189,65 грн; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 62 847,99 грн, що тягне за собою право позивача на стягнення цих коштів в судовому порядку. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахункоми заборгованості за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Позивач належним чином здійснював надання житлово-комунальних послуг на квартиру. Доказів протилежного відповідачами надано не було, як і не надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідачів у квартирі. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень. Зважаючи на те, що відповідачі є споживачами послуг та повинні були здійснювати оплату таких послуг на рахунок КП «Київтеплоенерго», однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносили, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиті до 01.05.2018 комунальні послуги, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ст. 12 Закону визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. До 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало ПАТ «Київенерго». 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з урахуванням оплат. Перелік договорів, споживачів та сум грошових зобов`язань, право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку №1 та Додатку №2 до цього договору. Встановлено, що позивач прийняв право вимоги до споживача з особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , - заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка виникла станом на 01.05.2018 у розмірі 35 570,48 за послуги централізованого опалення та/або централізованого постачання горячої води та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, який опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Нарахування за спожиті відповідачами послуги здійснювались на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно з матеріалами справи сума позовних вимог позивача до відповідачів за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання горячої води у розмірі 35 570,48. Враховуючи викладене, а також те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень, суд приходить до висновку що заявлені КП «Київтеплоенерго» вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 комунальні послуги, є обґрунтованими. Таким чином, враховуючи, що відповідачі є споживачами послуг та повинні були здійснювати оплату таких послуг на рахунок ПАТ «Київенерго», однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносили, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку на рахунок його правонаступника КП «Київтеплоенерго». Згідно з вимогами ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у заявленому позивачем розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн

Outcome: approved