Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

12.05.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який є її батьком і на разі є особою, зниклою безвісти за особливих обставин, про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання. Позов мотивовано тим, що відповідач є її батьком і до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. Наразі вона досягла повноліття, але продовжує навчання у Мукачівському державному університеті за денною формою навчання, через що не може працювати та забезпечувати себе самостійно. Що обов`язок з її утримання не може нести самостійно і її матір, оскільки є особою з інвалідністю і має мінімальний дохід. Розмір аліментів визначила на рівні частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.05.2025 року по даній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.07.2025 до участі у справі в якості с третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON] . В судове засідання позивачка та її представник адвокат Морар В.М. не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за їх відсутності, позовну заяву задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи позивачка не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, будуючи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, є особою, яка з 10.09.2024 року зникла безвісти за особливих обставин, Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь яких заяв до суду не подав. Залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору матір відповідача - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв до суду не подала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.223, 280-281 ЦПК України, на що позивачка надала згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №101 вчинений виконкомом Тернівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 02.11.2006 року (а.с.10). [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 04.07.2018 року та до досягнення дітьми повноліття на підставі судового наказу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.08.2018 (а.с.13). Наразі позивачка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та продовжує навчання у Мукачівському державному університеті за денною формою, на оплатній основі без виплати стипендії; спеціальність «Готельно-ресторанна справа», вартість навчання - 134000,00 грн (а.с.16,17). Також встановлено, що позивачка проживає в гуртожитку № 1 МДУ на платній основі (послуги гуртожитку на один навчальний рік - 8000,00 грн, за додаткове споживання електроенергії - 2400, 00 грн, а всього 10400,00 грн), що підтверджується копією довідки №1 від 04.04.2025. Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №556922 матір позивачки - [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи, загальне захворювання, довічно (а.с.26). За станом здоров`я остання працює на 0,5 ставки помічником повара у ФОП [PERSON] , розмір її заробітної плати становить 5000,00 грн (а.с.28). Згідно із сповіщенням №23 командира військової частини [NUMBER] начальнику [INFO] від 14.09.2024, стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , призваний на військову службу за мобілізацією 25.11.2022, 10.09.2024 зник безвісті під час виконання військового обов`язку в околицях населеного пункту Октябрьське Курської області (а.с.29). Пунктом 4 ст.6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. Механізм виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі - Порядок). Згідно з п.3, 4 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до п.7, 6 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей та здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. З листа командира військової частини [NUMBER] вбачається, що виплата грошового забезпечення зниклого безвісти за особливих обставин військовослужбовця [PERSON] виплачується матері [PERSON] (а.с.31). Відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. (ст.25 ЦК України). Статтею 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» №2505-VIII від 12.07.2018 року, визначено, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , який з 10.09.2024 року набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, є батьком повнолітньої позивачки [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, і такий його статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст.ст.198, 199 СК України, утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, за можливості надавати матеріальну допомогу. Збереження за зниклим безвісти за особливих обставин військовослужбовцем, [PERSON] грошового забезпечення свідчить про можливість надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання та потребує такого утримання. Відповідно до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суд з позовом, позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів на своє утримання на рівні 1/4 частки від доходу відповідача. Проте, аліменти саме в такому розмірі обґрунтувала недостатньо, обмежившись лише поданням доказів про вартість навчання, вартість проживання в гуртожитку. При цьому, позивачка не надала доказів на підтвердження відсутності у неї доходу (враховуючи відсутність стипендії), а також доказів про розмір доходу відповідача. Не врахувала солідарного обов`язку матері утримувати її поки та продовжує навчання, а також наявність у відповідача другої повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка також є студенткою та може потребувати допомоги з боку батька. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позивачкою належними та достатніми доказами розміру аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання на рівні 1/4 частки доходів відповідача та про його зменшення до 1/6 частки. На переконання суду такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального утримання повнолітньої доньки з боку батька. Враховуючи вищевикладене, а саме що позивачка є донькою відповідача, що вона хоча і є повнолітньою особою, але продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який, на даний час є особою зниклою безвісти за особливих обставин, проте за збереженням за ним грошового забезпечення, може надавати таку допомогу, суд стягує з відповідача на користь позички аліменти на її утримання до закінчення навчання але не пізніше ніж до досягнення 23-років в розмірі 1/6 частки доходів відповідача і вважає цей розмір достатнім для надання матеріальної допомоги батьком повнолітній доньці. При визначені часу, з якого присуджуються аліменти, суд враховує, положення ст.191 СК України, за якими аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, що відповідає положенням ст.430 ЦПК України. Вирішуючи питання про судові витрати, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягує з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial