Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

16.06.2025 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, актовий запис № 235. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. 11 серпня 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 235. Від шлюбу подружжя немає неповнолітніх дітей. Подружжя не проживає разом однією сім`єю та не ведуть спільне сімейне господарство, а отже, порозуміння між ними та подальше їх спільне проживання зі збереженням шлюбу є неможливим, шлюб носить формальний характер. 1.2. Відповідач правом подачі відзиву не скористався. 2. Рух справи у суді. Ухвалою від 17.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду на 21.07.2025, відкладено на 04.09.2025. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Учасники справи у судове засідання 04.09.2025 не прибули. Представник позивача подала до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутність та відсутність позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки; про поважність причин неявки суду не заявив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 11 серпня 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 235,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (виданим повторно). 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. 7. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved