Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 березня 1988 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом РАЦС Солонянського виконкому Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис № 28. Вони з відповідачем спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин відсутності спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття поваги один до одного, та як наслідок з 18\~серпня 2022 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки. Спір про розподіл майна відсутній. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року провадження по справі зупинялось і сторонам надався сторонам строк на примирення (а. с. 36, 37). Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року провадження у справі поновлено (а. с. 43). Суд вислухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 1988 року, що зареєстрований відділом РАЦС Солонянського райвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 28, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 березня 1988 року (а. с. 11). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття поваги один до одного, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин з 18 серпня 2022 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що з 18 серпня 2022 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, та до цього часу не поновили їх. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2025 року сторонам за клопотанням відповідача надавався строк на примирення терміном один місяць, але примирення сторін не відбулось (а. с. 36). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають компенсуванню позивачці за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору (а. с. 4, 13). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved