Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

У червні 2025 року позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 46309 від 16.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро» кредитної заборгованості у розмірі 28 241 грн. Розгляд справи просив провести у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В обґрунтування позову вказано, що наявність заборгованості та її розмір мають підтверджуватись виключно первинними документами бухгалтерського обліку, які утворюються в ході вчинення розрахунково-касового обслуговування при наданні послуг громадянам банківськими установами, що не було зроблено відповідачем. Оскільки постанова КМУ № 662 в судовому порядку частково визнана незаконною та нечинною, тому кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що наказом Міністерства юстиції України № 560/5 від 09.02.2023 припинена нотаріальна діяльність [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 24.06.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання сторонами та третіми особами надісланих судом документів, при цьому вони є користувачами системи ЄСІТС «Електронний суд». Будь-яких заяв/клопотань від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 46309, яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , за кредитним договором № АG5538552 від 12.10.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дінеро». Сума заборгованості за вказаним виконавчим написом становить 27 591 грн, що складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16 000 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 591 грн. Плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Загальна сума до стягнення становить 28 241. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.01.2020 по 23.10.2021. На підставі виконавчого напису № 46309 від 16.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича від 21.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68299689. Позивачем до матеріалів справи також надано копію наказу Міністерства юстиції України № 560/5 від 09.02.2023, яким анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21.01.2011 за № 8404 на ім`я [PERSON] , а також копію договору факторингу № 571/ФК-25, укладеного 03.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дінеро». З відкритих джерел судом встановлено, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (головуючий суддя Цуранов А.Ю.) перебуває цивільна справа № 357/8802/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження. 07.07.2025 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (головуючий суддя Цуранов А.Ю.) у справі № 357/8802/25 задоволено клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі № 357/8802/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 357/9266/25 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро», треті особи: 1) приватний виконавець Крегул Іван Іванович; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За змістом вказаної вище ухвали суду вбачається, що у червні 2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні № 68299689 на підставі виконавчого напису нотаріуса за №\~ 46309 від 16.12.2021, за яким боржником є [PERSON] , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», сума заборгованості у розмірі 28 241 грн. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно із п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права\~ вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Матеріали справи не містять документів, що були підставою для видачі нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, зокрема виписки про рух коштів за період кредитування по рахунку позичальника, а також кредитний договір, на підставі якого стягнуто заборгованість за виконавчим написом нотаріуса. Наведене виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості у відповідності до умов такого договору. Також суд враховує, що в пункті 83 постанови від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі\~ 1 211,20 грн.

Outcome: approved