Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

10 березня 2025 року позивач [PERSON] через поштове відділення подала у Шевченківський районний суду м.Києва позов до відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (надалі ПАТ «Промінвестбанк») про визнання недійсним договору іпотеки з застереженням, який надійшов у суд 13 березня 2025 року. В позовній заяві зазначає, що 20 вересня 2007 року між нею та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про іпотечний кредит №572, в забезпечення виконань зобов`язання за яким 21 вересня 2007 року укладено нотаріально посвідчений Договір іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502. Повідомляє, що у листопаді 2024 року їй стало відомо про виконавче провадження ВП №65073719 від 08.04.2021р., відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підставі заяви ТзОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на належну їй квартиру [ADDRESS] , на підставі виконавчого напису 7818, вчиненого 07 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у Договорі іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р. в порушення ст.18 Закону України «Про іпотеку» невірно вказано зміст та розмір основного зобов`язання, а в порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором та обов`язок протягом строку дії договору сплати комісію банку за управління кредитом. Відтак, у зв`язку із невідповідністю оспорюваного договору вимогам законодавства по змісту та формі, просить визнання недійсним Договір іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р. та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 21 травня 2025 року із Шевченківського районного суду м.Києва на підставі ухвали суду від 18.03.2025р. в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшла вищезгадана справа. Ухвалою суду від 22.05.2025р. відкрито спрощене позовне провадження в даній справі із повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 18 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. 18 червня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшов відзив на позовну заяву, за підписом представника відповідача [PERSON] (а.с. 78-84), в якому повідомляє, що з 25 лютого 2022 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК». У відзиві підтверджує, що між [PERSON] та ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» укладено Договори про іпотечний кредит №572 від 20.09.2007р. та іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р., право вимоги за якими відступлено 17 грудня 2017 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» за Договорами про відступлення права вимоги та про передачу прав за договорами забезпечення. Зауважує, що у зв`язку із відступленням права вимоги нарахування заборгованості за кредитним договором здійснено не ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», а новим кредитором ТзОВ «Кредитні ініціативи», який і є стягувачем у виконавчому провадженні №65073719. Вважає, що оспорюваний договір іпотеки містить усі істотні умови договорів такого типу, відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку», а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Окрім того, зазначає, що 21 вересня 2010 року сплив строк позовної давності для заявлення позовної вимоги про визнання договору іпотеки від 21.09.2007р. недійсним. Також вказує на відсутність детального розрахунку та підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70000, 00 грн. Враховуючи зазначене, з огляду на безпідставність та необґрунтованість заявленої позовної вимоги, просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі, судові витрати не стягувати. Судове засідання у справі неодноразово відкладалося за клопотанням відповідача та у зв`язку із неявкою позивача, зокрема, останній раз на 21 липня 2025 року о 16 год. 00 хв. 21 липня 2025 року за результатами розгляду заяви представника відповідача [PERSON] постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 28 липня 2025 року об 11 год. 00 хв. Ухвалою суду від 28.07.2025р. розглянуто клопотання учасників справи, а саме прийнято відмову представника позивача [PERSON] від клопотання позивача про витребування доказів, задоволено заяву представника відповідача [PERSON] про залучення третьої особи та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи», зобов`язано сторін по справі направити третій особі копії поданих заяв по суті справи із доданими до них документами, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено\~ на 18 серпня 2025 року о 10 год. 00 хв. 18 серпня 2025 року ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 вересня 2025 року о 10 год. 00 хв. 08 вересня 2025 року позивач [PERSON] , яка була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання через представника, в таке засідання не з`явилася; жодних заяв чи клопотань в суд не подала. Також в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 117-179), представники позивача [PERSON] і [PERSON] , представник третьої особи ТзОВ «Кредитні ініціативи»; заяви чи клопотання від вище вказаних учасників не надходили; третя особа правом на подання письмових пояснень по суті спору не скористалася. В судовому засіданні в режимі відеоконференції з`явився представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] , які вважали за можливе проводити судовий розгляд справи за наявної явки учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання та про проведення судового розгляду за участю представників позивача та відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначив, що оспорюваний договір іпотеки, а саме п. 1.1., не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про іпотеку», оскільки розмір заборгованості, про яку йдеться у виконавчому провадженні, не відповідає розміру основного зобов`язання, вказаного у Договорі іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р. Окрім того, в договорі встановлено обов`язок сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання та обов`язок сплати щомісячної комісії за управління кредитом, що порушує вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначив, що позиція відповідача є взаємосуперечливою, оскільки представник Банку одночасно стверджує про неналежність відповідача та просить застосувати строк позовної давності, про яку заявляти має право лише належний відповідач. Вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підтримує такі в повному обсязі з підстав, наведених у позові, та просить позов задоволити. В судових дебатах представник позивача Опалюк С.В. зробив заяву про те, що докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник відповідача Пиріг О.М. проти задоволення позову заперечувала з підстав, наведених у відзиві. Наголосила, що оскільки право вимоги за оспорюваним договором відступлено ТзОВ «Кредитні ініціативи», то саме Товариство, а не ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» є належним відповідачем у справі. Окрім того, зазначила, що оспорюваний договір відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку», а позивач пропустила строк позовної давності для звернення до суду із позовом про визнання договору недійсним. Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 20 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) укладено Договір про іпотечний кредит № 572 (надалі Кредитний договір) (а.с. 17-20). Відповідно до умов п. 2.1.-2.3., 6.8. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 75750,00 грн. на умовах, передбачених цим Договором із сплатою процентної ставки в розмірі 17,00% річних в гривнях; щомісячної комісійної винагороди за управління кредитними коштами в розмірі 1% річних від виданого кредиту. Сторони домовились, що кредит буде надано одноразово у безготівковому порядку протягом трьох днів з дати підписання кредитного договору, за умови укладання договорів про забезпечення. У випадку порушення Позичальником строку погашення одержавного ним кредиту, в т.ч. згідно строку встановленого додатком №1 він сплачує проценти в розмірі 24% річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, порядок нарахування і сплати яких визначається відповідно до п. 3.2. та 3.3. цього Договору. Згідно з п. 2.5. Кредитного договору погашення кредиту здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною Договору. Так, у Додатку № 1 визначено, що платежі вносяться з 29 жовтня 2007 року по 29 серпня 2027 року в розмірі 316, 00 грн. щомісячно та 19 вересня 2027 року в розмірі 226, 00 грн. Проценти та комісійна винагорода за користування кредитом відповідно до п. 3.3. Кредитного договору нараховуються Банком щомісячно 20 числа за період з першого числа місяця по останній календарний день поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п. 2.4. Договору, і сплачуються Позичальником в терміни з дати нарахування до 1 числа наступного місяця. У п. 2.4. Кредитного договору передбачено кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 19 вересня 2027 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 3.3. Договору датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є 60 календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений Договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Відповідно до п. 5.3.2. Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, комісійної винагороди за надання кредиту, суму неустойки і збитків, передбачених Договором, про що зобов`язаний письмово повідомити Позичальника (поштою з повідомленням, при явці останнього в Банк, вручення Банком особисто Позичальнику під розписку) протягом 15 днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується заставою однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21 вересня 2007 року між [PERSON] та акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) укладено Договір іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя (надалі Договір іпотеки), який посвідчений приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю. (а.с. 21-28). Відповідно до п.п. 1.1. Договору іпотеки цей Договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Договору про іпотечний кредит №572 від 20.09.2007р., укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умови якого Іпотекодавець зобов`язаний в порядку, передбаченому Договором про іпотечний кредит, повернути Іпотекодержателю в кінцевий термін до 19 вересня 2027 року кредит у розмірі 75750,00 гривень, проценти за користування ним у розмірі 17 річних, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,0 відсотка фіксованої плати щомісячно від отриманого кредиту, проценти у розмірі 24 річних при порушенні строку повернення кредиту, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Іпотекодавцем умов Договору про іпотечний кредит у розмірі та у випадках, передбачених Договором про іпотечний кредит. У випадку продовження строків виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит (шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень до нього), чинність даного Договору відповідно продовжується до повного виконання Договору про іпотечний кредит. Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору іпотеки є нерухоме майно квартира [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати загальною площею 36, 0 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу. У п. 3.1.8. Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя вимагати від Іпотекодавця незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов`язання за Договором про іпотечний кредит, а при незадоволенні його вимоги звернути стягнення на Предмет іпотеки у відповідності до закону та цього Договору. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації визначено у розділі 5 Договору іпотеки. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір від 17.12.2012р. про відступлення права вимоги та Договір від 17.12.2012р. про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. (а.с. 62-77). Відповідно до вище загаданих Договорів від 17.12.2012р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, в тому числі вимоги до [PERSON] за Кредитним договором на суму основного непогашеного строкового кредиту 56790, 00 грн., основного непогашеного простроченого кредиту 9283, 52 грн., нарахованих несплачених строкових процентів 34407, 68 грн., нарахованих несплачених прострочених процентів 19276, 63 грн., нарахованих несплачених прострочених комісій 1373, 80 грн. та Договором іпотеки. Позивач не заперечує факт укладення Кредитного договору та Договору іпотеки, а також не оспорює законність Договорів від 17.12.2012р. про відступлення права вимоги та про передачу прав за договорами забезпечення. 08 квітня 2021 року за заявою ТзОВ «Кредитні ініціативи» приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. на підставі виконавчого напису №7818 від 07.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65073719 про задоволення вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору за період з 17.12.2012р. по 14.10.2014р., та суми плати за вчинення виконавчого напису на загальну суму 153199, 90 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки (а.с. 33-34). Про оспорюваний виконавчий напис позивач дізналася після ознайомлення її представника [PERSON] 01 листопада 2024 року із матеріалами виконавчого провадження №65073719 (а.с. 32). За загальним правилом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, згідно з ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. У ст. 519 ЦК України також зазначено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. В даній справі судом встановлено, що право вимоги за Договором іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р. було передано від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ТзОВ «Кредитні ініціативи» за Договором від 17.12.2012р. про передачу прав за договорами забезпечення. Заборони щодо відступлення права вимоги за договором іпотеки з застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя №502 від 21.09.2007р. відсутні; договір від 17.12.2012р. про передачу права вимоги за договорами забезпечення вчинений у такій самій формі що й договір іпотеки №502 від 21.09.2007р.; докази визнання недійсним договору від 17.12.2012р. про передачу права вимоги за договорами забезпечення суду не надано. Аналізуючи положення ст. 512-519 ЦК України, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі є ТзОВ «Кредитні ініціативи», до якого перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч.1-4 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті. Однак, ні позивач, ні її представники відповідне клопотання не заявляли. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному процесуальним законодавством України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц, від 21.11.2018р. у справі за №127/93/17-ц, від 12.12.2018р. у справі №570/3439/16-ц, від 12.12.2018р. у справі №372/51/16-ц, від 30.01.2019р. у справі №552/6381/17). Згідно ст. 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі. Тлумачення ст. 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову. За таких обставин справи, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд, не надаючи оцінки доводам та обставинам справи, дійшов висновку, що у позові [PERSON] до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТзОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договору іпотеки з застереженням слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 1-3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи положення ч. 1, 3 ст. 133, ч. 1, 8 ст.141 ЦПК України, беручи до уваги клопотання представника позивача щодо надання підтверджуючих документів по витратах на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений\~ згідно з платіжною інструкцією № 0.0.4231257545.1 від 07.03.2025р., з відповідача ПАТ «Промінвестбанк» на користь позивача [PERSON] стягненню не підлягає, в іншій частині питання по судових витратах судом не вирішується. На підставі ст. 15-16, 512-519 ЦК України,

Outcome: dismissed