Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договорами №014/0906/82/91859413 від 08.05.2019 та № 010/0906/82/0458017 від 10.01.2019 в розмірі 15\~365,42 грн, понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40\~грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9\~000,00 грн. Позов мотивовано тим, що 08.05.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір № 014/0906/82/91859413, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6\~133,54 гривень. За умовами договору відповідач була зобов`язана повернути позику в строк кредитування 24 місяці та сплатити проценти за користування позикою. 30.11.2021 було укладено договір № 114/247, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 014/0906/82/91859413, боржником за яким є [PERSON] . У подальшому, 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору № 10-01/2023 відступило право вимоги за договором № 014/0906/82/91859413 від 08.05.2019 до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». 10.01.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір №010/0906/82/0458017, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7\~400\~гривень. За умовами договору відповідач була зобов`язана повернути позику в строк кредитування 48 місяців та сплатити проценти за користування позикою. 30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 010/0906/82/0458017, боржником за яким є [PERSON] . У подальшому, 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору № 10-01/2023 відступило право вимоги за договором № 010/0906/82/0458017 до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Згідно з розрахунком заборгованості станом на день формування позовної заяви, відповідач має заборгованість за договорами: № 014/0906/82/91859413 від 08.05.2019 та №\~010/0906/82/0458017 від 10.01.2019 в розмірі 15\~365,42 грн, з яких: 1) за договором № 014/0906/82/91859413 - 2910,85 грн, що включає: заборгованість за основними зобов`язаннями\~\~1\~866,21 грн; заборгованість за процентами\~ 965,42 грн; інфляційні збитки 66,03 грн; нараховані 3% річних 13,19 грн; 2) за договором № 010/0906/82/0458017 12\~454,57 грн, з яких: заборгованість за основними зобов`язаннями 6\~490,17 грн; заборгованість за процентами 5\~964,40 грн. Загальний розмір заборгованості за договорами становить\~15\~365,42 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8\~356,38 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~ 6\~929,82 грн; нараховані 3% річних\~ 13,19 грн; інфляційні збитки 66,03 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 30.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.05.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір № 014/0906/82/91859413, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 6\~133,54 грн строком на 24 місяці. Відповідно до умов договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 30.11.2021 було укладено договір № 114/247 відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 014/0906/82/91859413, боржником за яким є [PERSON] . У подальшому, 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору № 10-01/2023 відступило право вимоги за договором № 014/0906/82/91859413 від 08.05.2019 до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2\~910,85 грн, що включає: заборгованість за основними зобов`язаннями 1\~866,21 грн; заборгованість за процентами\~ 965,42 грн; інфляційні збитки 66,03 грн; нараховані 3% річнх 13,19 грн. 10.01.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено Договір №010/0906/82/0458017, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7\~400,00\~грн строком на 48 місяців. 30.11.2021\~було укладено\~договір №\~114/2-47\~відповідно до\~якого АТ\~«РАЙФФАЙЗЕН БАНК»\~відступило ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~право вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~договором позики\~№ 010/0906/82/0458017, боржником за яким є [PERSON] . У подальшому, 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору № 10-01/2023 відступило право вимоги за договором № 010/0906/82/0458017 до відповідача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі\~12\~454,57 грн, з яких: заборгованість за основними зобов`язаннями\~ 6\~490,17 грн; заборгованість за процентами 5\~964,40 грн. Відтак суд встановив, що в [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за двома договорами в сумі 15\~365,42 грн. Норми права, які були застосовані судом Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 2 ст. 639 ЦК Українипередбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону та умов договору. Частиною 1 ст.\~509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується договорів факторингу, суд зазначає таке. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Мотивована оцінка і висновки суду Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Наявним у справі доказами підтверджується набуття ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до відповідача за вищезазначеним договором, який укладений останнім у електронній формі та умови яких позикодавцем були виконані. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та отримані кошти згідно умов договору не повернув, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договорами: № 014/0906/82/91859413 від 08.05.2019 та № 010/0906/82/0458017 від 10.01.2019 в розмірі 15\~365,42 грн, яка підтверджена розрахунками позивача, які відповідають умовам договору. Витрати на професійну правничу допомогу Згідно з п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини 8 статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правової допомоги були надані такі документи: 1) договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; 2) заявка на надання юридичної допомоги № 198 від 02.06.2025; 3) витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 відповідно до якої були надані такі послуги: 1) надання усної консультації -\~3000 грн (1500 грн/год); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду -\~6000 грн (3000 грн/год); 4) прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023. Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, дійшов переконання, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано підтвердження реальності оплати відповідних послуг однієї юридичної особи на користь іншої юридичної особи. А відтак відсутнє підтвердження реальності господарської операції. Підтвердними документами є первинні облікові документи в розумінні ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", наприклад платіжне доручення або виписка з банку, що підтверджують оплату правових послуг. Відповідно до ч. 2 ст.\~1087\~ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Судовий збір Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved