Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

08.07.2025 ТОВ «Українські фінансові\~операції» звернулося в суд з вказаним позовом, який обґрунтований тим, що 28.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальність «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4093240 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Товариство свої зобов`язання за договором позики виконало у повному обсязі. 31.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські\~фінансові операції» укладено Договір факторингу № 31-1/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Українські\~фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Договором № 4093240 від 28.10.2023, загальна сума заборгованості за яким складає 14 198,98 грн, з яких заборгованість з тіла кредиту - 4 999,90 грн, заборгованості за процентами - 9 199,08 грн. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за цим договором позики в розмірі 14 198,98 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09.07.2025 відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні без виклику (повідомлення) сторін не надходило. Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 09.07.2025 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 28.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна»та [PERSON] укладено Договір № 4093240 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, з денною процентною ставкою 2%, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. (а.с.66-80) Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «К802», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. 28.10.2024 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та вказаний в анкеті клієнта, через компанію ТОВ «Пейтек Україна», перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» 28.10.2024, та листом ТОВ «Пейтек Україна» (а.с.50, 91) 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура» та ТОВ «Українські фінансові\~операції» укладено\~Договір факторингу\~№ 31-1/03/2025,\~у відповідності\~до умов\~якого позивачнабув право грошової вимоги до відповідачки за Договором № 4093240 від 28.10.2023 на загальну суму заборгованості 14 198,98 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 49 99,90 грн, заборгованості за процентами - 9 199,08 грн (а.с.18-22). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Українські фінансові\~операції» за кредитним договором №4093240 від 28.10.2023 в сумі 14 198,98 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі\~ст.1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачка взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові\~операції» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Що ж стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн, то суд враховує висновки висновки Великої Палати Верховного Суду, згідно з якими при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Дідух Є.О., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024. Із урахуванням наведеного, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи згідно з кт №4093240 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15.05.2025, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, критерію значимості таких дій у справі, фінансового стану обох сторін, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові\~операції» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved