Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 29 вересня 2018 року вони уклали шлюб. Вказала, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . За переконанням позивача, підставою для розірвання шлюбу є те, що у них із відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] вважає, що вони із чоловіком втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає також, що вони із [PERSON] спільне господарство не ведуть. Крім того, позивачем вказано, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення та збереження шлюбу із відповідачем вона не згодна. На підставі викладеного позивачка просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 13 червня 2025 року від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків разом із позовною заявою у новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено повідомити відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Позивач у судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, додатково копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви з додатками були направлені на адресу фактичного проживання [PERSON] , вказану у поданому позові. Вказаний поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення наявна відмітка «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на викладене, відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового слухання. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2717, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позивачем зазначено, що на примирення та збереження шлюбу із [PERSON] вона не згодна. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому суд доходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем сплаченого судовий збір, однак позовна заява не містить вимоги про стягнення судових витрат із відповідача. Відтак, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved