Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

19 травня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява від позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк», подана його представником до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором №631608015 (63160815HPLS) від 12.03.2021 у розмірі 133833,95 грн грн., та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10553,06 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.03.2021 між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір шляхом прийняття Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631608015 (63160815HPLS). Відповідно до умов договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредитні кошти (ліміт кредитної лінії) у розмірі 200000,00 грн., мета кредиту для особистих потреб, процентна ставка відсотків річних - 35,9 %, тип відсоткової ставки\~фіксована. Порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.. Вищезазначені умови погоджені та підписані сторонами кредитного договору, а також відображені у його складових частинах. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього-графіком платежів. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим станом на 13.12.2024 існує заборгованість у сумі 13833,95 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 90444,32 грн., за відсотками - 43389,63 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати: 2422,40 грн.сплаченого судового збору та 10533.06 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 23.05.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним догвором. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача Дворська А.Р., яка діє на підставі довіреності №024543/25 від 22.07.2025 року, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог\~ст. 128 ЦПК України\~у судове засідання не з`явився в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 04.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що\~12.03.2021 між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа Банк» було підписано Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, на підставі яких [PERSON] відкрито картковий рахунок, та сторони письмово погодили всі істотні умови кредитування, а саме, тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Максимум»; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії фіксована у розмірі 35,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж становить 5% від суми загальної заборгованості, але не менше ніж 50,00 грн. Сторони погодили, що банк здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунку в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу, згідно з умовами договору. Для клієнта випущена міжнародна платіжна карта МС Debit World строком дії три роки з моменту випуску. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання суми кредиту та діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань перед банком та закриття рахунку (а.с.7-9). Зі змісту підписаної відповідачем Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» вбачається, що [PERSON] підтверджує акцепт Публічної пропозиції на укладення договору між ним та ПАТ «Альфа-Банк» на умовах, що викладені в Публічній пропозиції та додатках до договору що розміщені на веб-сторінці банку. Підтвердив, що в день підписання цього Акцепту отримав примірник цього договору та всіх додатків до нього, ознайомлений з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання та закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами Банку згідно із договором. Надав Банку доручення на здійснення договірного списання коштів у визначених договором випадках та в порядку з будь-яких рахунків, що будуть відкриті йому на підставі договору. Паспорт споживчого кредиту АТ «Альфа-Банк», підписаний відповідачем 12.03.2021, містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Інформація, наведена у паспорту споживчого кредиту, зберігає чинність до 11.04.2021 (зворот а.с.8). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 631608015 від 12.03.2021 банк виконав своєчасно і повністю, відкривши відповідачу поточний рахунок та видавши кредитну платіжну карту, що підтверджується випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 12.03.2021 по 27.02.2025 (а.с.12-21). З цієї виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, розраховувався в терміналах, поповнював рахунок, що підтверджує факт укладення між сторонами кредитного договору, користування кредитними коштами 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа Банк» (а.с.35-38). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.12.2024 становить 133833,95 грн, з яких: 90444,32 грн прострочене тіло кредиту, 43389,63 грн відсотки за користування кредитом (а.с.27). 25.02.2025 банк надіслав відповідачу вимогу про усунення порушень за договором № 631608015НРLS від 12.03.2021 протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, що підтверджується копією цієї вимоги, копією опису вкладення та копією списку № 1 згрупованих поштових відправлень ( [PERSON] під № 297) (а.с.22, 23-25). Згідно з ч. 1\~ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами\~ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч. 1,2\~ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах,зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За правилами\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.\~617\~ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За положеннями ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1 ст.625 ЦК України) \~ \~ \~ \~Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень \~ \~ \~ \~ст. 83 ЦПК України \~ \~ \~ \~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Сенс Банк» засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №631608015 (63160815HPLS) від 12.03.2021 року, яка становить 133833,95 грн. При цьому суд враховує, що відповідач не надав суду відзив з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Також, позивач просить стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 23557,74 грн. В обґрунтування розміру понесених позивачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10553,06 грн до матеріалів справи надано копії таких документів: довіреності № 024543/25 від 22.07.2025 на уповноваження АТ «Сенс Банк» адвоката Дворську А.Р. представляти його інтереси на підставі договору про надання правової допомоги № 1006 від 28.01.2025; договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс Банк» та АО «СмартЛекс» в особі керуючого Лойфера А.Е., відповідно до якого винагорода виконавця (гонорар) становить за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн, за отримання рішення суду 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85% (а.с.29, 30-33). Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові від 14.11.2024 у справі № 161/629/23 Верховний Суд зробив висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зауважує, що суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дворською А.Р., та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, розрахунку таких витрат. Також, витрати за отримання рішення суду у розмірі 225,00 грн заявлені на майбутнє, до ухвалення судового рішення по справі та набрання ним законної сили. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що адвокат Дворська А.Р. здійснює свою діяльність в Адвокатському об`єднанні «СмартЛекс», з яким позивач уклав договір про надання правової допомоги № 1006 від 28.01.2025. Враховуючи викладене, а також відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved