Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

12.06.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача [PERSON] , подана його представником адвокатом Певна О.В. до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не перешкоджати [PERSON] , [INFO] , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . 2. Встановити [PERSON] , [INFO] , для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: - можливість перебування неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у вихідні дні за домовленістю, у батька [PERSON] ; - необмежене спілкування батька [PERSON] , [INFO] , з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що сторони з 20.09.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] від даного шлюбу народився син [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2023 року шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати разом із Відповідачем. Фактично з самого моменту розлучення, у Позивача з Відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, зі сторони Відповідача створювалися штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування Позивача з сином. З моменту розлучення, всі намагання Позивача, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідач перешкоджає Позивачу бачитись з дитиною, налаштовує сина проти батька, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які Позивач не може нормально зустрічатися з сином. 14.03.2024 між колишнім подружжям на підставі вчинення перешкод у спілкуванні батька з неповнолітньою дитиною стався конфлікт, співробітниками УПП стосовно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного примусу або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування та терміновий заборонний припис стосовно кривдника, проте постановою Жовтневого районного суду від 30.05.2024 року провадження по справі було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (копія постанови додається). Протягом тривалого часу Позивач намагається налагодити зв`язок із сином, приймати участь у його вихованні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Після числених марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, а також для запобігання подібних ситуацій між колишнім подружжям, Позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в\~системі «Електронний\~суд». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання. 09 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Москаленко Ірини Борисівни надійшов відзив на позов. В якому просить зобов`язати позивача надати до суду належним чином завірену довідку з місця його роботи та графік його робочого часу та вихідних днів. Позовні вимоги задовольнити частко. Відмовити в задоволені позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною через її недоведеність. Встановити для позивача такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який буде обов`язково містити згоду дитини на спілкування та побачення з батьком, буде враховувати розклад занять та тренувань дитини, а також буде забезпечувати рівність прав батьків щодо дитини. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати відповідача на професійну правничу допомогу. Разом з відзивом 09 липня 2024 року представником відповідача подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради поро визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та об`єднати в одне провадження. Витребувати від органу опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради письмовий висновок щодо місця проживання дитини з матір`ю. Стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу. В обгрунтування вимог зазначила, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Дитина з 16.01.2015 року зареєстрована за місцем реєстрації матері за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованою станом на 05.06.2024 року. Після розірвання шлюбу позивач познайомилася зі своїм теперішнім чоловіком та вони почали жити разом. 27 квітня 2024 року вона уклала новий шлюб та змінила прізвище на - [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , віданим 27 квітня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідач постійно висловлює своє незадоволення, що їх син проживає разом з: своєю матір`ю та сторонньою для дитини особою. Він постійно чинить психологічний та моральний тиск на позивача, погрожує, що забере дитину. Отже між сторонами немає згоди щодо визначення місця проживання дитини. Угода щодо місця проживання дитини між сторонами не укладалась. Відсутність укладеної між сторонами угоди щодо місця проживання та узгодженого порядку виховання дитини свідчить про наявність спору, який має бути вирішений судом. Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю - до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Призначено підготовче судове засідання. 16 серпня 2024 року на електронну адресу суду від начальника Служби у справах дітей по Новобаварському району Ломової Н.М., надійшло клопотання про заміну третьої особи, відповідно до якого, пп.\~3.2.4\~Положення про\~Департамент служб\~у справах\~дітей Харківської\~міської ради,\~затвердженого рішенням\~25\~сесії Харківської\~міської ради\~8\~скликання від\~30.04.2024\~№ 571/24\~«Про внесення\~змін до\~положень виконавчих\~органів Харківської\~міської ради\~8\~скликання» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради делеговані повноваження, у тому числі участі у розгляді судами справ щодо захисту та реалізації прав дітей; здійснення представництва інтересів дітей у судах із поданням позовних заяв, висновків (крім висновків про доцільність усиновлення) та наданням інших документів, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей, на належну, та залучити до участі у справі в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року залучено до участі у цивільній справі № 639/3386/24 до суб`єктного складу за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, виключивши із суб`єктного складу третю особу Службу у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Копію даної ухвали направилено учасникам справи. Відкладено підготовче судове засідання. 02 вересня 2024 року зареєстровано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» представником позивача/відповідача за зустрічним позовом [PERSON] . З якого вбачається, що відповідач [PERSON] ніколи не був проти, щоб дитина проживала разом із матір`ю. Відповідач тривалий час намагався вирішити питання прийняття його участі у вихованні сина шляхом переговорів з [PERSON] , проте після численних марних спроб був вимушений звернутися до суду із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні зі своїм неповнолітнім сином, встановлення способу участі у вихованні. Відповідач вважає себе відповідальним і люблячим батьком, який бажає брати активну участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, надавати сину необхідну матеріальну допомогу. 18 вересня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, подана представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] , яка вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті заявлених зустрічних позовних вимог. Відповідач не навів жодних фактів та обставин, які б свідчили, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не буде відповідати інтересам дитини. Доводи, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву щодо того, що відповідач є відповідальним і люблячим батьком, сплачує аліменти на дитину та має право на безперешкодне спілкування з дитиною не стосуються предмету зустрічного позову - про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Крім того, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не є перешкодою для батька дитини у спілкуванні з сином, його вихованні та утриманні. Подання відповідачем відзиву на зустрічну позовну заяву свідчить та підтверджує, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Тобто ініційоване матір`ю дитини питання щодо визначення місця проживання дитини не врегульовано сторонами, а отже має бути вирішено судом. 18 вересня 2024 року на електронну адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява представника позивача [PERSON] \~адвоката Певної\~Олени Віталіївни, відповідно до якої вона просить суд проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою додатку EasyСon (https://vkz.court.gov.ua/). 24 вересня 2024 року представником позивача/відповідача за зустрічним позовом адвокатом Певною О.В. подано клопотання про виклик та допит в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які можуть повідомити про створення перешкод з боку [PERSON] у спілкуванні [PERSON] з неповнолітнім сином та ставлення [PERSON] до виконання свої батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою додатку EasyСon по цивільній справі №639/3386/24 задоволено. Забезпечено проведення підготовчого судового засідання призначеного на 24.09.2024 року на 10:00 годин та всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] під час розгляду цивільної справи № 639/3386/24 за допомогою додатку Easycon. 14 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] , в якій представник просила заслухати думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , для з`ясування його думки щодо місця проживання та ставлення до батьків у присутності соціального педагога (психолога) КЗ «Харківська гімназія №76 Харківської міської ради», в якому навчається дитина, та без участі батьків. 21 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача за основним позовом [PERSON] про долучення доказів, а також заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про визначення місце проживання разом із матір`ю. 28 жовтня 2024 року представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] подано заперечення на клопотання про долучення доказів. 23 грудня 2024 року зареєстровано клопотання представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання доказів недопустимими. 06 січня 2025 року на адресу суду надійшли пояснення Департаменту служб у справах дітей, висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність встановлення порядку участі [PERSON] у виховання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , та висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10 березня 2025 року клопотання представника позивача - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] про виклик свідків - задоволено. Викликано для допиту в судовому засіданні свідків: [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання місця проживання дитини разом з матір`ю. Призначено справу до судового розгляду. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова. У судовому засіданні позивача/відповідач за зустрічним позовом та його представник позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та інших заявах по суті. Що стосується зустрічного позову, про визначння місця проживання дитини разом із матр`ю не заперечували. Представник відповідача/позивача адвокат Москаленко І.Б. зустрічні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, заперечувала щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , визнала частково, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву ро розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення у справі з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №8 від 02.01.2025 року. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.01.2015. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (том №1 а.с. 61). Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2023 року у справі №639/5367/23 розірвано шллюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 20 вересня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківсбкого міського управління юстиції, актовий запис №514. уло укладено шлюб, який зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис №514 (том №1 а.с. 62-64). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю. 27 квітн 2024 року [PERSON] уклавши шлюб з [PERSON] отримала прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №692 від 27.04.2024 року та підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27.04.2024 року (том №1 а.с. 65). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (том №1 а.с. 15, 66). Як зазначив позивач/відповідач за зусрічним позовом, з самого моменту розлучення почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини. З моменту розлучення, всі намагання [PERSON] , мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати дитини перешкоджає Позивачу бачитись з сином, налаштовує проти батька, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які батько не може нормально зустрічатися з сином. Вважає що зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягає задоволенню, оскільки це питання не врегульоване сторонами, а отже має бути вирішено судом Сторона відповідача/позивача за заустрічним позовом наголошувала, що бажання батька бачитись з сином носять не систематичний характер, мати ніколи не обмежувала спілківання батька з сином, проте дитина сама не бажає спілкуватись з батьком, який зявляється в його житті частіше за все в стані алкогольного спяніння та провакує сварки та конфлікти. 14.03.2024 між колишнім подружжям на підставі вчинення перешкод у спілкуванні батька з неповнолітньою дитиною стався конфлікт, співробітниками УПП стосовно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, постановою Жовтневого районного суду від 30.05.2024 року провадження по справі №639/1800/24 було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (том №1 а.с. 9-12). 06 січня 2025 року на адресу суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей №8 від 02.01.2025 про доцільність встановлення порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що Департамент служб вважає за доцільне встановити порядок участі участі [PERSON] \~у вихованні\~малолітнього сина,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~визначивши час:\~кожен 1\~та 3\~тиждень місяця\~з 10:00\~субои до\~17:00\~неділі;\~щороку в\~перід літніх\~канікул 10\~днів \~для спіьного\~відпочинку та\~оздоровлення дитини;\~щороку з\~15:00\~6\~січян по\~20:00\~7\~січня,\~у разі\~неможливості особистої\~зустрічі спілкування\~батька з\~сином за\~допомогою засобів\~аудіо та\~відеозв`язку у\~зручний для\~дитини час.\~ (том №2 а.с. 1-3). \~ \~ \~ \~ З акту обстеження умов проживання вбачається, що [PERSON] мешкає за адресю: [ADDRESS] , де створені належні житлово-побутові умови (том №2 а.с. 4). З висновку Департаменту служб у справах дітей №7 від 02.01.2025 вбачається, що Департамент служб вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом із\~ матір`ю\~ [PERSON] (том №2 а.с. 6-7). \~ \~ \~ \~ Свідок [PERSON] надала свідчення, що позивач є ії сином, займалась вихованням онука [PERSON] . Після розлучення онук спілкувався з нею, кликав по імені, деллився таємницями. Крайній раз зустрічалсь із дитиною на початку серпня, спілкування було холодним, онук повідомив що більше не зустрінимось. [PERSON] люблячий батько, піклувався про дитину. Вважає що дитину настроювали проти батька. Свідок [PERSON] надала свідчення, що є сусідкою [PERSON] . Після розлучення мати забрала дитину. [PERSON] жалівся що колишня дружина не дає спілкуватись з дитиною. Батьк гарно ставився до хлопчика. Зараз спілкування з батьком та бабусею не має, дитину на сьогодні не баче зовсім. Свідок [PERSON] надав посянення, що з [PERSON] дружили сімями, після розлучення спілкування припинилось. [PERSON] добрий батьк, піклующийся за свою дитину. Бачив що дитину ховали від спілкування, батькові на телефон не відповідає. В судовому засіданні 10 червня 2025 року була заслухана думка неповнолтнього [PERSON] , який пояснив що не хоче спілкватись з батьком, який з ним не грається, спілкуватись по телефону не бажає, вважає що батько підвищує на нього голос. Висловив бажання жити з мамою. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначаено термін контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України. при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною першою\~статті 3\~Конвенції про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Встановлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком. Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо питаняння виховання дитини. Встановлено, що сторони, з 2023 року припинили сімейні стосунки та проживають окреио, дитина проживає разом із матірю. Батько не заперечува факту проживання дитини з матір`ю. Відповідач/позивач за зустрічним зазначила що не заперечує проти спілкування сина з батьком, проте останній приїждав в нетверезому стані, спровакуваші сварку, після чого дитина не хоче спілкуватись з ним, а вона діючи в інтересах дитини не наполягає. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» один із батьків з ким дитина не проживає, має право на спілкування та побачення з дитиною, отримання інформації про дитину. Також дитина має право на отримання інформації про можливість побачення та спілкування з батьком та іншими родичами. з відповідною пропозицією, висловивши своє бажання побачення з дитиною. Конструкція\~статті 159 СК України\~свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (див. пункт 50 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23)). Відповідно до вимог чинного законодавства, вирішення питання щодо виховання дитини здійснюється за домовленістю між батьками, органом опіки та піклування або судом. Враховуючи наведене, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі у вихованні дитини за відсутністю домовленості між собою. Звертаючись до суду, позивач фактично просить встановити спосіб у вихованні дитини (спікування та систематичне побачення). Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Враховуючи позовні вимоги та висновок Департаменту служб у справах дітей про доцільність встановлення порядку участі батька у вихованні малолітнього сина суд вважає достатнім вихзначити наступний способи участі одного з батьків у вихованні дитини: перші два місяці з початку виконання рішення суду, перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 16.00 години в присутності матері [PERSON] за місцем проживання дитини або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини; в подальшому перебування дитини з батьком у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця - з 14.00 години до 17.00 години без присутності матері [PERSON] за місцем проживання батька або на нейтральній території, за попереднім узгодженням за добу між батьками місця зустрічі з урахуванням стану здоров`я, інтересів та бажання дитини. та обов`язком батька повернення дитини до місця ії постійного проживання. Суд вважає, що після систематичних зустрічей батька та дитини протягом перших двох місцяців та налагодження ємоційного звязку, перебування дитини протягом 2-3 годин за місцем проживання батька небуде порушувати інтереси дитини за наявності ії бажання перебувати у цьому місці. Визначити спілкування батька та дитини засобами телефонного, поштвого, електронного зв`язку три рази на тиждень за погодженням між батьками безпосередніх днів з 18:00 години до 19:00 години, (присутність матері за бажанням дитини). З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права у подальшому, змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її найкращим інтересам. Способом захисту прав може бути пред`явлення позову про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду. Тобто, зокрема, в разі зміни обставин, наприклад, пов`язаних із віком дитини, як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості звернутися з позовом про зміну способу участі у вихованні дитини, який визначений рішенням суду (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2024 року в справі № 932/665/20 (провадження № 61-7201св24)). Таким чином, суд з урахуванням всіх обставин справи, інтересів дитини, поступового налагодженя зв`язку між дитиною та батьком, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із малолітнім сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини та відповідатиме найкращим інтересам дитини. Що стосується зустрічних позовних вимог, суд зазначає що фактично у даному випадку спір щодо місця проживання дитини ініційований матірю дитини, з якою дитина і так фактично проживає, і від якої батько дитини не вимагає зміни його місця проживання. За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення вцдповідача/позивача за зустрічним позовом до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з нею, між батьками виник спір саме щодо місця проживання\~дитини, оскільки батько дитини не вимагає від матері дитини змінити її місце проживання, не порушує в судовому порядку питання про відібрання дитини у матері, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини позивач/відповідач за зустрічним не заперечував, що дитина фактично проживає з матір`ю та не заперечуваd проти подальшого проживання дитини разом з матір`ю. В той же час, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. Вказані обставини підлягають перевірці судом. Частинами другою, третьої статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. З огляду на встановлені обставини, суди дійшли правильного висновку про відмову у позові зважаючи на відсутність правових підстав для втручання держави у сімейні відносини, врегульовані за згодою (домовленістю) їх учасників, та недоведеність необхідності захисту інтересів позивача та малолітньої дитини, як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення оскаржених судових рішень.Вказане загалом узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від\~10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23, від\~10 грудня 2024 року у справі №\~299/8679/23, від\~15 січня 2025 року у справі № 755/15383/23, від 25 лютого 2025 року у справі №\~562/3371/23. З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені [PERSON] передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками про визначення місця проживання дитини та, принаймні, існувати на час вирішення справи в суді. Відсутність між сторонами відповідного спору, унеможливлює вирішення питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи.

Outcome: partial