Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір № 4179157 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах встановлених договором, ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою сторони погодили такі умови договору: сума кредиту 10000 грн, строк кредитування 360 днів з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року. Процентна ставка стандартна, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до умов договору, ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4179157 від 29 листопада 2023 року, у період з 29 листопада 2023 року по 26 липня 2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в загальному розмірі 48200 гривень. У зазначений період відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора на оплату тіла кредиту 0 грн., на оплату процентів за користування кредитом в розмірі 5000 гривень. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором станом на 26 липня 2024 року загальна сума заборгованості відповідачки становить 53200 грн, з яких 10000 грн тіло кредиту, 43200 грн заборгованість за процентами. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 26 липня 2024 року ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 53200 грн, з яких 10000 грн заборгованість по тілу кредиту, 43200 грн заборгованість за процентами. Відповідно до умов договору № 4179157 від 29 листопада 2023 року, строк кредитування 360 днів, з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року. На дату укладення договору факторингу № 26/07/2024 від 26 липня 2024 року строк дії кредитного договору не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, ТОВ "Українські фінансові операції", у період з 26 липня 2024 року по 23 листопада 2024 року (120 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, в сумі 24000 гривень (10000 грн * 2% = 200 грн. * 120 календарних днів = 24000 гривень). У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3 договору, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування грошовими коштами, яка підлягає стягненню з відповідачки становить 67200 грн, з яких: 43200 грн проценти, нараховані первісним кредитором, 24000 грн проценти нараховані ТОВ "Українські фінансові операції". Після укладення договору факторингу відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок ТОВ "Українські фінансові операції". Таким чином заборгованість відповідачки перед позивачем становить 77200 грн, з яких: 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 43200 грн проценти, нараховані первісним кредитором, 24000 грн проценти нараховані ТОВ "Українські фінансові операції". З урахуванням викладеного просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 77200 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень. 04 червня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки відповідачка відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 29 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" і [PERSON] було укладено договір № 4179157 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн, шляхом зарахування коштів на її банківський рахунок, строком кредитування 360 днів, з 29 листопада 2023 року по 23 листопада 2024 року, зі сплатою стандартної процентної ставки, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. (а.с. 43-57, 63) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4179157 від 29 листопада 2023 року, у період з 29 листопада 2023 року по 26 липня 2024 року первісним кредитором нараховані проценти за користування кредитом в загальному розмірі 48200 гривень. У зазначений період відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора на оплату тіла кредиту 0 грн, на оплату процентів за користування кредитом в розмірі 5000 гривень. (а.с. 79-83) 26 липня 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" і ТОВ "Українські фінансові операції" був укладений договір факторингу № 26/07/2024, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 4179157 від 29 листопада 2023 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу, сума заборгованості відповідачки становить 53200 грн, з яких 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 43200 грн заборгованість по процентах за користування кредитом. (а.с. 31-38, 41-42, 59) Відповідно до п. 1.3 договору, строк кредиту 360 днів. ТОВ "Українські фінансові операції" в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, у період з 26 липня 2024 року по 23 листопада 2024 року здійснило нарахування процентів за 120 календарних днів, за стандартною процентною ставкою в сумі 24000 гривень. (а.с. 84-85) За змістом положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором № 4179157 від 29 листопада 2023 року своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 77200 грн, яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню. В частині відшкодування витрат по наданню правничої допомоги суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахуванням викладеного з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 5000 грн на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги, розмір яких суд визначає з врахуванням співмірності витрат складності справи (справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін), ціни позову та загального часу адвоката, витраченого на підготовку позовної заяви та супроводження справи в суді. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 грн 40 копійок.

Outcome: approved