Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. У липні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, у якому просив встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] , однією сім`єю у період протягом п`яти років до дня відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру загальною площею 34,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Померла була одинокою особою, спадкоємців 1-3 черг не мала, спадщину після спливу 6 місяців після її смерті ніхто не прийняв. В той же час, з 2015 року і по день смерті [PERSON] позивачка фактично проживала разом з померлою, між ними склалися фактичні сімейні відносини онуки і бабусі. [PERSON] здійснювала догляд, вела спільне господарство, загальний бюджет, купувала продукти, ліки, оплачувала комунальні послуги, приділяла належну увагу та здійснювала інший догляд за спадкодавцем. Після смерті [PERSON] позивачка організувала та оплатила її поховання, оплатила експертизу та ін.. Приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили родинні зв`язку із померлою. У зв`язку з викладеними обставинами позивач звернулась до суду з даним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 07.11.2024 представниця Херсонської міської ради Фролова Т.С. подала пояснення, у яких вказала, що позовна заява не містить достатніх даних, які б свідчили про безспірність факту ведення спільного господарства, наявності спільного сімейного бюджету та спільного вирішення побутових питань. При розгляді та вирішенні справи покладалась на розсуд суду. ІІІ. Виклад позиції третьої особи: Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Правом наданим процесуальним законодавством не скористалась, письмових пояснень, аргументів та міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не надходило. ІV. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2021 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано від ПН ХМНО Солоцького Д.О. копії матеріалів спадкової справи. Підготовче судове засідання призначено на 06.10.2021 року. За клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 04.11.2021 року. 04.11.2021 від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про виклик свідків. У зв`язку із перебуванням судді у відпустці, судове засідання не відбулося, розгляд справи призначено на 02.12.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2021 задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] судове засідання призначено на 25.01.2022. За клопотанням представника позивача судове засідання відкладено на 23.02.2022. 26.01.2022 від представника відповідача надійшло клопотання з проханням відкласти судове засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи. 02.02.2022 від ПН ХМНО Солоцького Д.О. надійшли витребувані судом копії матеріалів спадкової справи. 23.02.2022 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, питання про що представник позивача просив вирішити без участі сторони позивача. У зв`язку із заявленим клопотанням сторони відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання не відбулося. Наступна дата призначення судового засідання визначена не була у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та прийняттям 24.02.2022 року Указу Президента України №65/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Розпорядженням голови Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудних Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 №566/0/15-23 «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26.09.2022 №52), від 10.01.2023 №2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12.06.2023. Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації наявності справ у Херсонському міському суду Херсонської області, розгляд справи призначено на 13.11.2024. 07.11.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли пояснення. Також представник відповідача клопотала про розгляд справи без участі сторони відповідача. 12.11.2024 представник позивача клопотав про проведення підготовчого засідання без участі сторони позивача, Просив вирішити та задовольнити клопотання про витребування доказів. 13.11.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням Головуючого судді у справі у судовому засіданні з розгляду іншої кримінальної справи. Підготовче засідання призначено на 12.12.2024. 05.12.2024 представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд та вирішення справи без участі представника Херсонської міської ради Херсонської області. При вирішенні справи просив врахувати позицію викладену у поясненнях від 07.11.2024 року. 11.12.2024 від представника позивача Резуненка Д.С. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про виклик у судове засідання свідків. У зв`язку із перебуванням головуючого у справі судді в нарадчій кімнаті з розгляду іншої кримінальної справи судове засідання 12.12.2024 року не відбулося, розгляд справи призначено на 16.01.2024. 16.01.2025 від представника позивача Резуненка Д.С. через систему «Електронний суд» надійшла заява, у якій просив без його участі розглянути питання про витребування доказів та вирішити питання про допит свідка [PERSON] з приміщення Приморського районного суду м. Одеси. Від допиту свідка [PERSON] відмовився. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради та відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2025 року. 03.03.2025 року з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ДАП ЗМР надійшла витребувана судом інформація. 05.03.2025 року на електронну адресу суду з відділу ДРАЦС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) надійшли витребувана судом інформація. У судовому засіданні 05.03.2025 року позивач, представник позивача надали пояснення по суті справи, та підтримали позовні вимоги з підстав та обставин викладених у позовній заяві також в режимі відеоконференцзв`язку у якості свідка під присягою надала свої свідчення [PERSON] . Після допиту свідка у судовому засіданні оголошено перерву до 10.04.2025 року. 06.03.2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про відмову від допиту у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] через виїзд останньої за кордон та відсутністю зв`язку із нею. 06.03.2025 року від представника позивача [PERSON] через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про проведення подальшого розгляду справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У зв`язку із перебуванням Головуючого у судовому засіданні з розгляду іншої цивільної справи, судове засідання не відбулось. Розгляд справи призначено на 13.05.2025 року. Через погіршення безпекової ситуації у центральній частині міста Херсон, в установі суду було запроваджено особливий режим роботи у період з 06.05.2025 року по 16.05.2025 року, через такі обставини, розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 10.06.2025 року. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Херсон та Херсонській області судове засідання не відбулось. Розгляд справи призначено на 27.08.2025 року. У судове засідання сторона позивача не з`явилась, через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав клопотання про проведення подальшого розгляду справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у раніше поданій заяві просила провести розгляд справи без участі сторони відповідача. При ухваленні рішення просить врахувати позицію відповідача викладену у поясненнях до позовної заяви. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неприбуття суд не повідомив, письмових заяв та клопотань до суду не надходило. Таким чином, враховуючи згоду учасників справи про розгляд справи у їх відсутності, за наявних відомостей в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались. V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.09.2020 Дніпровським районним у місті Херсоні ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис №854. На підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 12.03.2004, [PERSON] була власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Договором замовленням на організацію та проведення поховання від 08.09.2020 та квитанціями про сплату підтверджено, що [PERSON] сплатила за поховання [PERSON] та проведення СМЕ. 04.12.2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Херсонського МНО Солоцького Д.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з чим відкрито спадкову справу №18/2020 (№ 66877656). За даними Спадкового реєстру від 04.12.2020 спадкові договори/ заповіти [PERSON] не складала. Постановою від 02.06.2021 за вих.. №466/02-31 приватний нотаріус Херсонського МНО Солоцький Д.О. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачкою не подано документів про наявність родинних зв`язків з померлою, а також заповіти від імені [PERSON] на користь [PERSON] , що унеможливило встановлення факту наявності підстав для закликання спадкоємства [PERSON] . За даними відмітки у паспорті громадянина України, [PERSON] з 22.08.1979 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №К5-154321-ф/л від 05.08.2020, позивач [PERSON] з 19.03.2019 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ОСББ «Акрополь» №70 від 15.12.2021 [PERSON] проживала останні 5 років за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 28.02.2025, в реєстрі відсутня інформація щодо задекларованого/ зареєстрованого місця проживання осіб окрім померлої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Листом від 25.02.2025 відділ ДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса) повідомив, що 14.09.1990 [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Вказаний шлюб розірвано 14.09.1993 (прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] ). Актові записи про народження, у яких [PERSON] [INFO] , вказана матір`ю відсутні. Допитана у судовому засіданні 05.03.2025 як свідок [PERSON] повідомила, що зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , працювала на базарі у бутіку продавцем чоловічого одягу. З позивачкою є сусідкою, подругою та знайома з нею з 2013 року десь близько 15 років. Знає, що [PERSON] переїхала у 2015 році під Новий рік(більш точної дати не пригадує) за адресою: [ADDRESS] де проживала [PERSON] . Чому [PERSON] переїхала до [PERSON] не знає. Свідок, як йшла на роботу періодично 1-2 рази на тиждень заходила в гості до Ксенії та до [PERSON] у період з 2015 року по 2021 рік. Зі слів Ксенії свідок обізнана, що остання оплачує комунальні платежі за квартиру по [ADDRESS] з 2015 року та у них із бабусею спільний бюджет. Ксенія піклувалась про бабушку, доглядала її, купувала їй ліки, продукти харчування, чашки. Коли бабушка померла, її похованням займалася [PERSON] . За весь час спілкування і до смерті [PERSON] свідок жодного разу не спостерігала, щоб до бабусі заходили близькі чи родичі. VІ. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для [PERSON] встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки породжує права на спадкування за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з пунктами 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду №5-рп/99 від 03.06.1999 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Отже, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного її проживання з [PERSON] як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж 5 років до дня смерті спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. З матеріалів справи вбачається та встановлено судовим розглядом що відносини [PERSON] та [PERSON] не носили характеру сімейних, а проявлялися у приятельських стосунках. Вони не були пов`язані спільним побутом, не вели спільне господарство, не мали спільного бюджету, що свідчить про недоведеність наявності між ними взаємних прав і обов`язків. При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та достатнього доказу на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] постійно проживала з померлою за однією адресою та постійно вела з нею спільне господарство, а сама по собі здійснення догляду за [PERSON] , допомоги та піклування про неї, в силу діючого законодавства не може тлумачитися як прояв сімейних взаємовідносин. Крім того, попри заявлені у позові твердження про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , позивачка таких доказів не надала, чим не підтвердила постійне і систематичне виконання своїх обов`язків як члена сім`ї та ведення спільного господарства з померлою. Більш того, враховуючи різницю у віці між позивачкою та померлою (25 років), суд критично оцінює можливість виникнення між ними сімейних відносин онуки і бабусі, як то позивачка зазначала у позові. В той же час, самі по собі показання свідків (у цій справі одного свідка) не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю, адже доказування юридичних фактів має ґрунтуватися на сукупності доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують заявлені вимоги. У даному ж випадку, покази свідка [PERSON] є недостатнім доказом для підтвердження факту проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, оскільки свідок проживала за іншої адресою, мала сім`ю, роботу і не могла постійно спостерігати та бути обізнаною про проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства між позивачем та [PERSON] протягом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність обставин, які за диспозицією статті 1264 ЦК України дають підстави вважати [PERSON] такою, що проживала однією сім`єю із [PERSON] не менше п`яти років до смерті останньої, а тому відмовляє у задоволенні позову. VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed