Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

В липні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості в загальному розмірі 97287,50 грн. за наступними кредитними договорами: - за договором позики №4491717 від 24.06.2023 року (кредитодавець ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»)\~у розмірі 31087,50 грн., з яких: 8800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22287,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №29888-02/2023 від 19.02.2023 року (кредитодавець ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») у розмірі 39000 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №30485-02/2023 від 19.02.2023 року (кредитодавець ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») у розмірі 27200 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20200 грн. сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення ряду договорів факторингу про відступлення прав вимоги ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» набули право вимоги до відповідача за наведеними вище договорами, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідні витяги з Реєстрів боржників. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за вказаними вище кредитними договорами у загальному розмірі 97287,50 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення засідання у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин відповідно до\~ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами у сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо договору позики №4491717 від 24.06.2023 року. 24.06.2023 р. між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] \~укладено Договір Позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4491717, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором GKYQEAp0q6, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 9000.00 грн. на строк 30 днів до 24.07.2023 року шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Базова процентна ставка (фіксована) за перший день користування кредитом складає 25,96%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою 2,50%. Відповідно до п.п. 5.3. п.5 Договору позики відповідачка погодилася, що до моменту підписання Договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті https:// clickcredit/ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Згідно з розрахунками позивача заборгованість за кредитним договором №4491717 від 24.06.2023 року станом на дату подачі позовної заяви становить 31087,50 грн., з яких: 8800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22287,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 14/06/21 з рядом додаткових угод до нього, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №4491717 від 24.06.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до витягу з реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 31087,50 грн., з яких: 8800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22287,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору №29888-02/2023 від 19.02.2023 року. 19.02.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №29888-02/2023, який разом із паспортом споживчого кредиту та графіком розрахунків підписано електронним підписом Позичальника [NUMBER] . Відповідно до пп. 1.1., 1.2 Договору, кредит надається клієнту в розмірі 10000 грн. строком на 25 днів, дата погашення кредиту: 15.03.2025 року. Процентна ставка становить 361,35% річних від суми кредиту в розрахунку 0,99% на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п.1.3). Відповідно до п. 1.4 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. 14.03.2023 року відповідачкою було підписано додаткову угоду до Договору позики №29888-02/2023, відповідно до умов якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 23.03.2023 року, що підтверджує факт укладення останньою кредитного договору та отримання грошових коштів за кредитним договором. Окрім того, додатковою угодою встановлено, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 12376,00 грн. Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №29888-02/2023 від 19.02.2023 року становить 39000 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. сума заборгованості за відсотками. 26.09.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №29888-02/2023 від 19.02.2023 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №26092023 від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 39000 грн., з яких: 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. сума заборгованості за відсотками. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Щодо кредитного договору №30485-02/2023 від 19.02.2023 року. 19.02.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №30485-02/2023, який разом із паспортом споживчого кредиту та графіком розрахунків підписано електронним підписом Позичальника [NUMBER] . Відповідно до пп. 1.1., 1.2 Договору, кредит надається клієнту в розмірі 7000 грн. строком на 25 днів, дата погашення кредиту: 15.03.2025 року. Процентна ставка становить 361,35% річних від суми кредиту в розрахунку 0,99% на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п.1.3). Відповідно до п. 1.4 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. 14.03.2023 року відповідачкою було підписано додаткову угоду до Договору позики №30485-02/2023, відповідно до умов якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 23.03.2023 року, що підтверджує факт укладення останньою кредитного договору та отримання грошових коштів за кредитним договором. Окрім того, додатковою угодою встановлено, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8663,20 грн. Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №30485-02/2023 від 19.02.2023 року становить 27200 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20200 грн. сума заборгованості за відсотками. 26.09.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №30485-02/2023 від 19.02.2023 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №26092023 від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 27200 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20200 грн. сума заборгованості за відсотками. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України - первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» - електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Так, зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом крипографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчуваного органу, засвідчуваного центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Так, п. 1.13 вказаної Інструкції зазначає, що, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). Згідно із п. 2.14 Інструкції - банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Отже, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; , згідно ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Умовами договору позики №4491717 від 24.06.2023 р. передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу. З долучених до матеріалів справи позивачем доказів в обґрунтування заявлених вимог, відсутні відповідні платіжні доручення, чи належним чином завірені копії на підтвердження тих обставин, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор), перерахувало відповідачці на платіжну картку, тощо, кредитні кошти згідно зазначеного договору позики. А відтак посилання позивача на надання відповідачу кредитних коштів за цими кредитними договорами є безпідставними та не підтверджено належними доказами. Оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факту надання кредитних коштів первісним кредитором відповідачу, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики №4491717 від 24.06.2023 є не доведеними та задоволенню не підлягають. Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції «необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику». Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт. Позиція ВС/КЦС у справі за №278/2177/15-ц від 17.12.2021 року викладена наступним чином - заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав суду лише докази щодо укладення договорів, при цьому не зазначив, щодо наявності у позивача, або іншої особи оригіналів письмових, або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.01.2020 року по справі за №755/18920/18 свідчить про те, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь - яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо кредитних договорів №29888-02/2023 від 19.02.2023 року та №30485-02/2023 від 19.02.2023 року суд звертає увагу на те, що відповідачкою укладені додаткові угоди про відстрочення виконання зобов`язання за цими договорами із зміненим графіком розрахунків, що підтверджує факт отримання відповідачкою кредитних коштів та набуття позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідачки за цими договорами в частині стягнення основної суми боргу та процентів лише в межах строку дії договору з урахуванням графіків розрахунків, наведених у додаткових угодах. Також, оскільки відповідачкою не було погашено заборгованість у строк, передбачений п.1.2 Договорів №29888-02/2023 від 19.02.2023 року та №30485-02/2023 від 19.02.2023 року, нарахування процентів у межах строку дії договору здійснюється відповідно до умов п. 2.3 цих Договорів, тобто за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №29888-02/2023 від 19.02.2023 року у загальному розмірі 16250,00 грн., яка складається з: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6250,00 грн. сума заборгованості за відсотками (10000х25х2,5%); та за кредитним договором №30485-02/2023 від 19.02.2023 у загальному розмірі 11375,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4375,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 859,81 грн. (3028х27625:97287,50). На підставі викладеного та

Outcome: approved