Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

29.05.2025 року адвокат Крушинська А.А., діючи в інтересах позивачки [PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову представник зазначала, що 07.05.2020 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне сімейне життя сторін не склалося, Вишгородським районним судом Київської області від 07.05.2024 року шлюб сторін розірвано. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільного сина. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Після припинення шлюбних відносин, сторони не дійшли згоди щодо порядку та розміру участі відповідача у матеріальному забезпеченні сина. У зв`язку з тим, що між сторонами не було досягнуто домовленості щодо способу та розміру утримання спільної неповнолітньої дитини, позивачка вимушеня звернутись до суду в порядку ст. 181 СК України. Зокрема, дитина потребує матеріального забезпечення, оскільки позивачка має витрати, які здійснюються в зв`язку з забезпеченням сина всім необхідним для його проживання та розвитку, а саме - витрати на харчування, одяг, канцелярію, профілактично-оздоровче лікування тощо. Обов`язки обох батьків відносно дітей є рівними. Тому, позивачка вважає, що сума, яка покриє половину необхідних витрат на утримання сина становить 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача. Ця сума є обґрунтованою, так як відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної дитини у такому розмірі. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.06.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи кожного разу повідомлявся належним чином, а саме: шляхом направлення поштової кореспонденції та смс-повідомлення з повісткою про виклик до суду, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відзиву на позов, заперечення з приводу заявлених позивачкою вимог та/або заяви про розгляд справи за його відсутності, до суду не направляв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 10.09.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, додані до позову письмові докази, суд приходить до наступного: Так, відповідно до ст.\~180\~СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог, закріплених у ст. 121 та ст. 122\~СК України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122, 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Статтею ст.\~181\~СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Так, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183\~СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст.\~191\~СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року слідує, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пункт 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року за\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Так, з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2020 року судом встановлено, що 07.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 13). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2020 року слідує, що [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини у свідоцтві зазначені сторони по справі: батько [PERSON] , матір [PERSON] (а.с. 12). З роздруківки з сайту «Судова влада України» вбачається, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.05.2024 року, яке набрало законної сили 07.06.2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). Зі змісту позову вбачається, що позивачка самостійно утримує спільного з відповідачем сина, відповідач проживає окремо від позивачки та спільної дитини, добровільно не виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, на відповідача, як на батька покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що днем пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини є 29.05.2025 року. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Окрім того, суд зауважує, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України\~- якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» - позивачі у справах за позовами щодо стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору. Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом цієї справи позивачкою судових витрат понесено не було, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved