Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] (зареєстрований за адресою у [ADDRESS] ) звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника адвоката Луценко Л.М. з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований [ADDRESS] ) про повернення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 07.11.2024 року відповідач [PERSON] позичив у позивача кошти в сумі 35\~000 доларів США, що в еквіваленті гривні на 07.11.2024 року за Міністерством Фінансів України становило 1\~450\~967,00 грн, із зобов`язанням про повернення боргу строком до 01.03.2025 року, про що підписав та надав розписку від 07.11.2024 року. Позивач неодноразово звертався по телефону до відповідача з проханням повернути борг, проте останній повідомляв, що в нього відсутні кошти. Тому позивач був змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача вищевказаний борг та понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 14\~509,70 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. 26.08.2025 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, також надала оригінал розписки від 07.11.2024 року. 26.08.2025 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу без його участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відзиву від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 23 травня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 31 липня 2025 року через канцелярію суду від представника позивача Луценко Людмили Миколаївни надійшла заява про розгляд підготовчого судового засідання без їх участі. 31 липня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача Скіця Станіслава Миколайовича надійшла заява про розгляд підготовчого судового засідання без їх участі. 31 липня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. 26 серпня 2025 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 26 серпня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу без його участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. З розписки про отримання грошей, складеною 07 листопада 2024 року та підписаною Пріхно Олегом Михайловичем вбачається, що останній взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 35\~000 доларів США, вказані обставини відповідач та його представник не заперечували. Відповідач зобов`язувався повернути вищевказану суму до 01 березня 2025 року. Відповідно до витягу із офіційного сайту Міністерства Фінансів України наданою позивачем, станом на 07.11.2024 року 35\~000 доларів США становило в еквіваленті гривні 1\~450\~967 грн. Як вбачається з позовної заяви, позивач неодноразово звертався по телефону до відповідача з проханням повернути борг, проте останній повідомляв, що в нього відсутні кошти, щоб повернути борг, тому позивач був змушений звернутись до суду. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст.525,526,546\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047ЦК\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Ст.\~202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Вказана правова позиція щодо застосування вказаних норм права, висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014у справі № 6-79цс14,за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до статті 533\~ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533\~ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533\~ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у\~статті 1048 ЦК України, та при застосуванні\~статті 625 ЦК України. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав оригінал розписки, складену відповідачем про те, що останній отримав в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути до 01.03.2025 року. Відповідач та представник відповідача жодних заперечень щодо вищевикладених обставин не висловили. Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. Таким чином відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти, яке має виконуватись належним чином. З розписки, складеної 17 листопада 2024 року вбачається, що [PERSON] отримав саме позику у [PERSON] в сумі 35 000 доларів США. Термін дії даного договору починається з моменту передачі позикодавцем позичальникові суми позики й закінчується повним погашенням боргу позичальником.На час пред`явлення позову борговий документ - розписка приєднана до матеріалів справи. Знаходження розписки у позивача та у матеріалах справи свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу. У зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав в повному обсязі, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в сумі 35 000 доларів США, що еквівалентно 1\~450 967 грн, відповідно до курсу встановленого Міністерством Фінансів України станом на 07.11.2024 року. Крім того, суд враховує, що зобов`язання за договором позики від 17.11.2024 року сторонами визначено в іноземній валюті, а саме в доларах США, а тому сума боргу повинна бути стягнута саме в доларах США. З огляду\~на вище\~викладене суд\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення. Судові витрати: Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №71191271-1 від 22.05.2025 року про сплату судового збору в сумі 14\~509,70 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 14\~509,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved