Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що матір залишила їх дітей бабусі й дідусю, не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх утриманні й вихованні та не спілкується з дітьми (а.с. 78 86). Сторони в судове засідання не прибули. Представники позивача і третьої особи в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідачка надала суду письмову заяву за змістом якої повідомила про те, що вона не має заперечень стосовно позбавлення її батьківських прав відносно її дітей (а.с. 102). При цьому, відповідачка не надавала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, шляхом отримання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, не прибула в судове засідання і не повідомила суд про причини свого неприбуття, а тому суд вважає причини неприбуття відповідачки в судове засідання неповажними (а.с. 75, 122, 126). Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідачки. Вислухавши вступне слово учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Відповідачка є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] і серії [NUMBER] від 06 листопада 2024 року; батьком обох дітей є [PERSON] позивач у даній справі (а.с. 7, 8). Оскільки матір покинула дітей та виїхала в невідомому напрямку, а батько дітей проходить службу в лавах Збройних сил України, наказом № 07/02-04 від 22.03.2024 року Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, малолітнього [PERSON] 2013 року народження тимчасово влаштовано в сім`ю баби і діда за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Актом від 18 листопада 2024 року обстеження умов проживання Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, підтверджується факт проживання обох малолітніх дітей сторін разом із їх бабою і дідом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Зокрема, за відомостями характеристик №№ 01-21/364 і 01-21/363 від 28.06.2024 року Ладижинського ліцею, [PERSON] 2013 року народження і [PERSON] 2016 року народження, дійсно відвідують вказаний навчальний заклад; дітей забирають бабуся і дідусь; матір не цікавиться успіхами дітей та не відвідує батьківські збори (а.с. 17, 18). Також, за місцем проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , вони перебувають під наглядом сімейного лікаря, що підтверджується відповідними довідками від 13.11.2024 року (а.с. 19, 20). Згідно із висновками оцінки потреб сім`ї / особи (соціальна картка № 206) від 14.10.2024 року, судом встановлено, що малолітні [PERSON] 2013 року народження і [PERSON] 2016 року народження, проживають і перебувають на вихованні бабусі й дідуся; матір дітей злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 21 22). Крім того, суд враховує відображені у психологічних характеристиках від 19.11.2024 року малолітніх [PERSON] 2013 року народження і [PERSON] 2016 року народження, відомості про те, що матір дітей телефонує їм та цікавиться їх справами (а.с. 23, 24). Зазначені обставини, безумовно свідчать про те, що відповідачка не спілкується зі своїми дітьми особисто в живій розмові. Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Сімейного кодексу України. Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Стаття 150 СК України\~встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідачка самовільно і безвідповідально залишила своїх обох дітей, більше року проживає окремо від своїх дітей за іншою адресою, у вказаний час із ними особисто наживо не спілкується, відповідачка не займається вихованням дітей і піклуванням про них, не цікавиться життям своїх дітей та не бажає приймати участь у їх вихованні, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню обох своїх неповнолітніх дітей, а тому має бути позбавлена батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні. До того ж, рішенням № 203 від 26.08.2025 року Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області затверджено висновок згідно із яким, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно обох її неповнолітніх дітей (а.с. 128, 129). Під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідачці будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні її батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про існування передбачених сімейним законодавством підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 31) та у зв`язку із задоволенням позову згідно із вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 2\~422 гривні 40 копійок за дві позовні вимоги немайнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved