Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

09.07.2025\~позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він з відповідачкою уклав шлюб, який зареєстрований 28.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №82. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя і сімейні відносини. Дружина три роки проживає і працює за кордоном і сім`я фактично розпалась, вже три роки вони не проживають разом, не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства. Вони втратили почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер і в подальшому збереженні сімейних відносин немає сенсу, примирення між ним неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 10.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному порядку (а.с.10). В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, однак подали заяви, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідачка позов визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами\~зареєстровано шлюб\~28.08.2010року,\~про щовідділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області складено відповідний актовий запис №85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а..с5). В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.03.2015 року (а.с.6). Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами через різні погляди на життя і сімейні відносини, наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, відповідачка три роки проживає і працює за кордоном. Сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення неможливе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, відтак позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, в силу дії ст.\~141\~ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. Враховуючи, що позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення понесених ним судових витрат, вказане питання судом не вирішується та такі судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved