Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

02.06.2025 позивач, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2021 по 31.04.2025 року в сумі 13257,79 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачу надавалися послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак свої зобов`язання щодо оплати вказаних послуг останній не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість. Оскільки відповідач не погашає заборгованість в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин судом, відповідно до ст. ст.280, 281 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.\~32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач повинен був оплачувати одержані ним послуги згідно з затвердженими тарифами. Відповідач отримані послуги в період з 01.04.2021 по 31.04.2025 року в сумі грн. в повному обсязі не оплачував. У зв`язку з цим за вказаний період утворилася заборгованість в сумі 13257,79 грн. по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. На підставі викладеного суддя вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 13257,79 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із позовною заявою, на підтвердження сплати судового збору позивачем були додані до позову: платіжна інструкція № 726 від 19.03.2025 про сплату судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору у загальному розмірі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved