Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

16.11.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3% річних та індексу інфляції за договором позики від 20.12.2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2007 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошову суму у розмірі 200\~000 гр. На підтвердження цього відповідачем була надана розписка, в якій він зазначив, що зобов`язується повернути вказані грошові кошти за першою вимогою. У вересні 2017 року позивач звертався до відповідача з вимогами повернути грошові кошти, проте відповідач відмовлявся повернути кошти та почав уникати зустрічей з позивачем. 20.09.2017 року позивачем було направлено письмову вимогу про повернення боргу за договором позики, яку відповідач особисто отримав 26.09.2017 року, однак [PERSON] жодної відповіді на заявлену вимогу не надав, а тому строк виконання укладеного договору становить 27.10.2017 року. З огляду на це, [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення суми позики та процентів за користування грошовими коштами у розмірі 220 962, 98 гр. за період з 20.12.2007 по 27.10.2017 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2020 року в цивільній справі №640/17418/18 позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.07.2024 року рішення Київського районного суду від 27.02.2020 року залишено без змін. Однак рішення суду відповідач [PERSON] не виконав до цього часу, що змусило позивача [PERSON] звернутись з цим позовом до суду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2021 року провадження у справі закрито у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] . Постановою Харківського апеляційного суду від 17.08.2021 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року провадження по цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішення в цивільній справі №640/17418/18, н/п 2/953/212/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. 22.09.2023 року на виконання ухвали Київського районного суду від 24.01.2022 року до Київського районного суду м. Харкова від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. надійшло повідомлення, відповідно до змісту якого вбачається, що єдиним спадкоємцем після [PERSON] є його дочка [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що [PERSON] залишив на її ім`я заповіт. В матеріалах спадкової справи є інформаційна довідка зі спадкового реєстру №64378943 від 15.04.2021 року про наявність інформації про заповіт від імені [PERSON] , посвідчений Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 06.04.2014 року за реєстровим №4-325, номер у спадковому реєстрі 52650321. За отриманням свідоцтв про право на спадщину [PERSON] не зверталась. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2024 року провадження у справі поновлено. 06.03.2025 року у відповідь на запит Київського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 року про надання витягу із спадкового реєстру, до Київського районного суду м. Харкова надійшла відповідь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П., до якої додано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №80290593 від 28.02.2025. 01.04.2025 року до Київського районного суду м. Харкова від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т.П. надійшла копія спадкової справи 16/2021, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] 04.06.2025 року позивачем [PERSON] до суду надано уточнену позовну заяву до відповідача [PERSON] , яку мотивує тим, що станом на 01.05.2025 року [PERSON] борг не погасила, що надає позивачу право вимагати стягнення 3% річних та індексу інфляції за весь період прострочення, тобто з 01.12.2017 по 01.05.2025 року. З урахуванням викладеного просив стягнути з відповідача [PERSON] 3% річних у розмірі 44\~498, 63 гр. та індекс інфляції у розмірі 211\~112, 34 гр. 23.07.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Зеленькова О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 року провадження по цивільній справі №953/18707/20 було зупинено до набрання законної сили рішення в цивільній справі №640/17418/18, н/п 2/953/212/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Рішення набрало законної сили 31.07.2024 року після відмови Полтавським апеляційним судом у задоволенні апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2020, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 200\~000 гр. та суму процентів за договором позики в розмірі 220\~962, 98 коп. Таким чином, відповідно до вказаного рішення, з правонаступника вже було стягнуто на користь позивача, у тому числі 3% річних та згідно розрахунку процентів за користування позикою за період з 20.12.2007 по 27.10.2017 загальна сума процентів склала 220\~962 гр. 98 коп. Крім того, відповідно до положень ст. ст. 1216, 1218, 1281 ЦК України, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. Отже, [PERSON] як правонаступник та спадкоємець майна після смерті [PERSON] зобов`язана погасити борг спадкодавця лише у межах отриманого у спадщину майна. Відповідно до експертного висновку від 12.06.2025 про оцінку/ринкову вартість спадкового майна: 1/3 житлового будинку загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 206\~067гр. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 31.07.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, який позивач мотивує тим, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини 15.04.2021 року і відповідно їй належить спадщина з 12.01.2021 року, з дня смерті [PERSON] .. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто після смерті [PERSON] , [PERSON] як спадкоємиця прийняла спадщину і набула право на майно та успадкувала права та обов`язки спадкодавця. Відтак, незалежно від того, чи було отримано свідоцтво про право на спадщину, чи здійснено реєстрацію прав власника на успадковане майно, відповідач має нести тягар утримання майна, що йому належить. А тому, з 12.01.2021 року наслідки прострочення грошового зобов`язання з позики (стягнення 3% річних та індексу інфляції) нараховуються вже [PERSON] , а тому обмеження заборгованості вартістю успадкованого майна не стосуються зазначеного періоду в часі. Крім того, відповідач не надала належних та допустимих доказів відносно вартості успадкованого майна, яке складається не тільки з 1/3 частки вартості будинку, що позбавляє позивача можливості оцінити, чи перевищують його позовні вимоги вартість успадкованого майна. Вважає, що відповідачу [PERSON] належить обов`язок доведення обсягу та вартості успадкованого нею майна, але в своєму відзиві вона не спростувала доводів позивача, а тому є підстави для задоволення позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся судом належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлялась судом належним чином. Від представника [PERSON] адвоката Зеленькова О.В. до суду надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 612\~ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 по справі №127/15672/16-ц вказано, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтю 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Отже, в даному випадку наявний спір, пов`язаний з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають з договору позики, тому позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків із застосуванням ч.2 ст.625 ЦК України. Нарахування інфляційних втрат здійснюються за період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. Інфляційні втрати обраховуються, шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Три відсотки річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3% : 100% х кількість днів прострочення платежу : 365 (або 366 у високосному році). Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від від 27 лютого 2020 року у справі №640/17418/18 за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою, позовні вимоги задоволено, з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за розпискою від 20.12.2007 року в сумі 200 000 гр. та суму процентів за період з 20.12.2007 - 27.10.2017 в сумі 220\~962 гр. 98 коп. Стягнення 3% річних та індексу інфляції за договором позики від 20.12.2007 року предметом розгляду справи №640/17418/18 не було. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2024 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року у справі №640/17418/18 залишено без змін. Однак, незважаючи на набрання рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року чинності, боргові зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] виконані не були. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 86 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт існування суми боргу [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , перед [PERSON] є доведеним та не підлягає доказуванню, при цьому ствердження представника відповідача, що з [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , вже було стягнуто 3% річних та індекс інфляції за договором позики від 20.12.2007 року, не доведено належними доказами. Ствердження представника відповідача [PERSON] адвоката Зеленькова О.В., стосовно того, що [PERSON] як правонаступник та спадкоємець майна після смерті [PERSON] зобов`язана погасити борг спадкодавця лише у межах вартості майна, отриманого у спадщину, а саме в межах вартості 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не заслуговує відповідної оцінки, як таке, що не підтверджене належними доказами. Ні відповідачем, ні її представником не було надано достовірних доказів на підтвердження того факту, що успадковане майно обмежується лише 1/3 частиною житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Звіт про оцінку майна від 12.06.2025, наданий представником відповідача не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки такий висновок не відповідає вимогам частини 5 ст. 106 ЦПК України, відповідно до якої у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Абзацом 14 та 15 пункту п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена Наказом Міністерства\~юстиції України\~08.10.1998\~ № 53/5(у редакції наказ Міністерства юстиції України\~від 26.12.2012 № 1950/5) визначено, що у вступній частині висновку експерта зокрема зазначаються попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України а також інформація про те, що висновок підготовлений для подання до суду або долучення до матеріалів кримінального провадження (у разі проведення експертизи на підставі письмового звернення особи, яке містить таку інформацію). Звіт про\~оцінку майна\~від 12.06.2025 не містить застереження, що особа яка виконала такий звіт (експертне дослідження) попереджена (обізнана) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Відповідно до висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18(п.65-68) висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608\~цього Кодексу. Отже, позовні вимоги в редакції заяви від 04.06.2025, підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за період з 01.12.2017 року по 01.05.2025 року в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних згідно наступного розрахунку: Сума боргу за договором позики 200 000,00 грн. 3% річних (з 01.12.2017року по 31.12.2019 року- 761 день) складають 12 509,59грн (200\~000,00 грн\~(сума боргу) ? 3,0% (процентна ставка) / 100% ? 761 (кількість днів) / 365 (днів у році). 3% річних (з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року- 366 днів) складають 6000,00грн (200\~000,00 грн (сума боргу) ? 3,0% (процентна ставка) / 100% ? 366 (кількість днів) / 366 (днів у році). 3% річних (з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року- 1095 днів) складають 18\~000, 00 грн (200\~000,00 грн\~(сума боргу) ? 3,0% (процентна ставка) / 100% ? 1095 (кількість днів) / 365 (днів у році). 3% річних (з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року- 366 днів) складають 6\~000, 00 грн (200\~000,00 грн\~(сума боргу) ? 3,0% (процентна ставка) / 100% ? 366 (кількість днів) / 366 (днів у році). 3% річних (з 01.01.2025 року по 01.05.2025 року- 121 день) складають 1989,04 грн (200\~000,00 грн\~(сума боргу) ? 3,0% (процентна ставка) / 100% ? 121 (кількість днів) / 365 (днів у році). Загальна сума 3% річних з 01.12.2017року по 01.05.2025 року складає 44\~498,63 грн. У період з 01.12.2017 року по 01.05.2025 року сукупний індекс інфляції = 101,00% ? 101,50% ? 100,90% ? 101,10% ? 100,80% ? 100,00% ? 100,00% ? 99,30% ? 100,00% ? 101,90% ? 101,70% ? 101,40% ? 100,80% ? 101,00% ? 100,50% ? 100,90% ? 101,00% ? 100,70% ? 99,50% ? 99,40% ? 99,70% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,80% ? 99,40% ? 98,60% ? 100,50% ? 100,80% ? 100,50% ? 100,70% ? 100,40% ? 100,30% ? 100,50% ? 100,20% ? 100,60% ? 102,20% ? 100,00% ? 100,60% ? 101,50% ? 101,80% ? 101,90% ? 101,40% ? 101,20% ? 100,80% ? 101,50% ? 100,70% = 206,995%. Інфляційні втрати за період грудень 2017 квітень 2025 складають 213\~990,13 грн (200\~000,00 грн (сума боргу) ? 206,995% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 200\~000,00 грн (сума боргу) З урахуванням\~вищевикладеного,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~за період\~з 01.12.2017\~року по\~01.05.2025\~року підлягає\~стягненню три\~відсотки річних\~в сумі\~44\~498,63 грн. та інфляційні втрати в сумі 213\~990,13 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено 459, 40 гр., крім того, при поданні заяви про збільшення позовних вимог, позивачем сплачено 2556,11 гр. що разом складає 3015, 51 гр. Зважаючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у загальній сумі 3015, 51 гр.

Outcome: approved