Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

КАТП 1728 (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами в розмірі 2 959, 83 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що КАТП 1728 здійснює надання послуг з поводження з побутовими відходами в м. Рівному. Згідно особового рахунку № [NUMBER] , який обліковується за відповідачем, станом на 31 квітня 2025 року виникла заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 2 959, 83 грн., які і просить стягнути на його користь з відповідача. 10.06.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що він не потребує та не користується більше 15 років послугами позивача. Договір ним не укладався з відповідачем. Повідомлення позивача щодо сплати фіктивного боргу є неправомірними діями відповідача. Зазначає, що неорганічні /метали, скло, папір та картон/ здає в пункти прийому вторинної сировини, пластик та пластмаси віддає волонтерам і вони їх передають на виготовлення протезів для військових, а незначні органічні рештки відправляє в каналізацію. Стверджує, що у нього відсутні ТПВ, які б ми мали викидати в контейнери КАТП 1728. 12.06.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить позов задовольнити, оскільки споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Вказує, що саме на споживача - відповідача покладено обов?язок укласти договір з позивачем на послугу з поводження з відходами. Даний обов?язок відповідач не виконав і не уклав письмовий договір. Відповідач є утворювачем побутових відходів за адресою проживання, будь-яких підтверджуючих документів, що вказують на те, де зникають з його квартири побутові відходи, він не надав позивачу та не скористався можливістю здійснити перерахунок за не отриману послугу відповідно до п.п.6 п.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства про відходи споживач не має права відмовитися від укладення договору з поводження з побутовими відходами. Крім цього послуга з поводження з побутовими відходами організована органом місцевого самоврядування Рівненської міської територіальної громади. Крім цього, у разі відмови споживача укласти договір, він все одно вважається укладеним у публічний спосіб (тобто автоматично) з моменту початку фактичного отримання послуги (вивезення відходів), відповідно до публічного договору, що діє на території громади. 31.05.2021 на веб-сайті КАТП 1728 було опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами для споживачів міста Рівного. Тому слід розуміти, що публічний договір приєднання вважається укладеним відповідачем 01.07.2021. 30.06.2025 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких, зокрема, вважає, що жодних документів про фактичне виконання позивачем послуги він не отримував та не підписував. Жодних боргів перед позивачем не визнає, тому що послугами з поводження з побутовими відходами не користувався і не користується. Позовні вимоги є безпідставними та надуманими. Представник позивача у судовому засіданні 03.09.2025 позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 03.09.2025 просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Комунальне автотранспортне підприємство 1728 надає комунальну послугу з вивезення побутових відходів згідно з особовим рахунком № [NUMBER] , що обліковується за відповідачем ( [ADDRESS] ). Плата за надані послуги нараховується позивачем на 1 (одну) людину в місяць відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.09.2018 № 91 «Про встановлення КАТП 1728 тарифів на послуги з вивезення побутових відходів», від 25.05.2021 № 48 «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами, що надаються КАТП 1728», від 18.08.2022 № 115 «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами, що надаються КАТП 1728», відповідно до наказу КАТП 1728 від 28.05.2021 № 79 «Про плату за послуги з поводження з побутовими відходами». Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17.04.2018 № 45 було затверджено норми надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в місті Рівному на 2018-2022. Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.11.2024 № 130 затвердженні норми надання послуги з управління побутовими відходами для Рівненської міської територіальної громади на 2024-2028 роки. Зазначені в рішеннях норми розраховані для кожного окремо об`єкта утворення побутових відходів, в т. ч. і для багатоквартирних будинків, в якому проживає відповідач. Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , який обліковується за відповідачем, станом на 31 квітня 2025 року виникла заборгованість за надані послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 2 959, 83 грн. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон №1875) та Законом України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 01.05.2019 (надалі - Закон №2189), Заокном України "Про управління відходами". За приписами ч.1, 2 ст. 19 Закону №1875, ч.1 ст. 6, ч.1 ст.12 Закону №2189), учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч.1, 2 ст. 19 Закону №1875, ч.1 ст. 6, ч.1 ст.12 Закону №2189). Зобов`язання по укладенню договору покладено на споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону №1875, п.2 ч.2 ст.7 Закону №2189). Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №1875-IV та ч.5 ст. 13 Закону №2189 договір на надання житлово-комунальних послуг є договором приєднання. Відповідно до положень ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: 1) утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань по оплаті послуг з поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, пов`язаних з утриманням майна, яке перебуває у його власності та користуванні. Підставою для виникнення в споживача зобов`язань з оплати послуг з поводження з побутовими відходами без укладеного договору є факт надання відповідних послуг, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження відсутності користування відповідачем послугами, що надаються позивачем та відповідачем таких доказів суду не надано. Довідка Благодійної організації "Фонд Руєвит" від 17.06.2025 №13, згідно якої відповідач періодично передає на безоплатній основі у фонд використаний пластик та картон, оцінюється судом критично, оскільки така довідка містить лише відомості щодо деяких твердих відходів. При цьому зазначена довідка не містить інформації щодо періоду передачі відповідачем у фонд таких відходів. Суд звертає увагу, що діючий процесуальний закон унеможливлює ухвалення судових рішень на основі припущень, ймовірностей чи непідтверджених фактів. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надання послуг з поводження з побутовими відходами здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про управління відходами», а також Правил надання послуги з управління відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 835 від 08 серпня 2023 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з поводження побутовими відходами, доказів зворотнього суду не надано, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, однак, він, користуючись послугами з поводження побутовими відходами КАТП 1728, в результаті чого станом на 31 квітня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 2 959, 83 грн, яку слід стягнути з останнього на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення. При цьому інші доводи відповідача не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.

Outcome: approved