Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

ТОВ "ФК Фінтраст Україна" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5539805 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів, дата повернення 09.02.2023 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: тіло кредиту 10000,00 грн; 26069,00 грн нараховані проценти, нараховані проценти позивачем за 60 календарних днів 11940,00 грн, а всього 48009,00 грн. На підставі вкладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 48009,00 грн, та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.03.2025 року судді передано клопотання представника позивача про здійснення заміни найменування позивача у цивільній справі № 766/158583/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», оскільки змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про зміну найменування позивача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", оскільки згідно наданого до суду копії рішення №251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 року вбачається зміна найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5539805 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів, дата повернення 09.02.2023 року. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ "ФК Фінтраст Україна", як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі прав вимог. Згідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.08.2023 р., ТОВ "ФК Фінтраст Україна" набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 36069,00 грн. за кредитним договором № 5539805 яка складається з: загальної заборгованості по тілу кредиту в сумі 10000,00 грн., загальної заборгованості за відсотками в сумі 26\~069,00 грн. Крім того, позивачем нараховані проценти за 60 календарних днів за період з 14.11.2022 по 12.01.2023 року в межах строку договору: 10000,00 грн*1,99%= 199 грн *60 календарних днів, у розмірі 11940,00 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 10 000 грн - тіло кредиту, 26\~069 грн - нараховані проценти, 11\~940 грн. - проценти за 60 календарних днів, а всього 48\~009 грн. За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем, всупереч положенням ст.12,81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань та спростування вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг в повному обсязі за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер серії АІ № 1694195, копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»; рахунок-фактура за надання правової (правничої) допомоги до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024 року; копія Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024 року. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та понесенні витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., а всього 12\~422,40 грн.

Outcome: approved