Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач,товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС"(далі - ТОВ "ФК "ЕЙС") звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.02.2022 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №944354433 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства: www.moneyveo.ua, заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заяву, зазначивши свої персональні дані, у тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Відразу після укладення договору,Товариством було перераховано грошові кошти у сумі 22000,00 грн.на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що вона прийняла пропозицію ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, дія якого продовжувалась шляхом укладення додаткових угод, в т.ч. щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.02.2022 №944354433, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 175 від05.05.2022. 27.05.2024 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанси" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанси" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.02.2022 №944354433на суму 16371,82 грн. 26.05.2025 між ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанси" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №29/05/25-Е. Відповідно до реєстру боржників за цим Договором факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16\~371,82 грн. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена. З огляду на це, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі та судові витрати(сплачений судовий збір у суму 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000грн.). Рух справи та вчинені процесуальні дії 30.06.2025 позовна заява та клопотанням про витребування доказів надійшли до суду та була передана на розгляд судді. 01.07.2025 відкрите провадження у справі, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Перший судовий розгляд призначено на 31.07.2025. Задоволено клопотання про витребування доказів. 09.07.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ\~«УніверсалБанк»\~надійшла відповідна інформація та документи. 31.07.2025 розгляд відкладено на 05.09.2025. Позиції сторін Представник позивача у позові просив розгляд справи проводити за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд зазначеної справи шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстровану у встановленому порядку адресу її місця проживання. Подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків визнає заперечує проти стягнення сум за надану правову допомогу, оскільки вважає їх завищеними. Після вторгнення рф на територію України було знищено будинок у якому вона з сім`єю проживала, її родина постраждала та не мають кошів. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що 12.02.2022 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та\~ [PERSON] \~укладений договір №944354433 (а.с.12, зворот-20), на підставі її заявки про отримання грошових коштів в кредит від 12.02.2022 (а.с.25)за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". У пункті 2.2 договору сторони визначили, що кредит надається строком на 56 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків у день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.4.2). Сторони погодили, що у разі, якщо повернення Кредиту здійснюється не згідно погодженого Графіку платежів, то застосовуються правила нарахування процентів за процентною ставкою 474,50 відсотків річних, що на день у кладення договору становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним. ( п.4.3.) Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №MNV343ХD. Згідно з платіжним дорученням від 12.02.2022 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало на рахунок\~ [PERSON] \~грошові кошти у розмірі 22000,00 грн. згідно з договору від 12.02.2022 №944354433 (а. с.36). 28.11.2018 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалося відступити ТОВ "Таліон Плюс" зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором (а. с.44-49). У подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди, якими продовжувалась дія договору факторингу: № 19 від 28.11.2019( а.с.49, зворот), № 26 від 31.12.2020(договір факторингу викладено у новій редакції) ( а.с.50-54), №27 від 31.12.2021( а.с.55), № 31 від 31.12.2022( а.с. 55, зворот), № 32 від 31.12.2023( а.с.56). Останнім дія договору продовжена до 31.12.2024. Відповідно до умов договору факторингу до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.02.2022 №944354433, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від05.05.2022№ 176.( а.с.57-58) Із зазначеного витягу вбачається, що до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до боржника\~ [PERSON] \~за кредитним договором від 12.02.2022 №944354433про стягнення заборгованості у розмірі 23669,80 грн., з них: заборгованість за основним боргом - 22000,00 грн., за відсотками - 1669,80 грн.(а. с. 57). 27.05.2024 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанси" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанси" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.02.2022 на суму 16371,82 грн., з них: 14702,02 грн. тіло кредиту, 1669,80 грн. нараховані відсотки (реєстр прав вимоги № 1 від 27.05.2024 (а.с.65-66) 29.05.2025 між ТОВ "ФК "ЕЙС" (фактор) та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (клієнт) укладений договір факторингу №29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ "ФК "ЕЙС" зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", а останнє відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с.68-72). Із Реєстру боржників від29.05.2025 вбачається, що до ТОВ "ФК "ЕЙС" від ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до боржника\~ [PERSON] \~за кредитним договором від 12.02.2022 на суму 16371,82 грн., з них: 14702,02 грн. тіло кредиту, 1669,80 грн. нараховані відсотки (а.с.73-74). Застосовані норми права Згідно зі\~статтею 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою, другою\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~статтею 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Водночас не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня2021року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня2021року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Судом встановлено, що у пункті 13 договору від 12.02.2022 № 944354433 (реквізити сторін) зазначено, що договір підписано\~ [PERSON] \~з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, а також її персональну інформацію щодо адреси місця проживання, податкового номеру, електронної адреси та номера телофону. Одноразовий ідентифікатор:MN343XD, відправлено 12.02.2022 15:28:06, введено 12.02.2022 15:29:28. Таким чином вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. На підтвердження вчинення відповідачем дій позивачем надано відповідну довідку ( а.с.33), а також порядок дій споживача в ІТС «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo\~( а.с.26-32) та Алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів ( а.с.34-35) . Ураховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і вона мала можливість представити суду виписку з свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору у відповідну дату, чого не зробила. Натомість позивач надав суду платіжне доручення про перерахування коштів на платіжну картку\~ [PERSON] , в якому деякі символи (цифри), які є складовими номеру картки, замінені на знак "Х" з метою дотримання банківської таємниці (а. с.36). Відповідач у своїй заяві про визнання позовних вимог фактично підтвердила факт отримання кредитних коштів. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини щодо укладення 12.02.2022 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та\~ [PERSON] \~в електронній формі кредитного договору №944354433, за умовами якого відповідач отримала 22000,00 грн. кредитних коштів. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до положень статей1077,1078ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором від 12.02.2022 року № 944354433 позивач надав суду зазначені вище договори факторингу та додаткові угоди. Зокрема, за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, укладеного між ТОВ "ФК "ЕЙС" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" ( а.с.68-72) та реєстром боржників до нього від 29.05.2025 до першого перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16371,82 грн., з них: 14702,02 грн. -\~тіло кредиту та 1669,80 грн. - відсотки (а.с.73-74). Надані копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] \~за укладеним нею з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредитним договором. Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору. Надана позивачем виписка з особового рахунку за кредитним договором від 12.02.2022 № 944354433 (а. с. 81) та розрахунки заборгованості (а. с. 79-80) є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитом, фактично визнавши заборгованість у поданй нею до канцелярії суду заяві. З урахуванням викладеного, суд, встановивши, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником якого є позивач, належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в обумовленій сумі, тоді як відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 16371,82 грн., з них: 14702,02 грн. -\~тіло кредиту та 1669,80 грн. - відсотки, що підтверджується належними та допустимими доказами, вважає обґрунтованими вимоги позивача. Тому суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, строки повернення кредиту, перехід права вимоги, а тому позов слід задовольнити. Щодо стягнення судового збору Відповідно доч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,у зв`язку з цим судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн.(а.с.93) Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано\~договір про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко і партнери та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» з додатком до нього щодо погодження вартості послуг ( а.с.82-83) та додаткову угоду до цього договору від 30.05.2025 № 2777721616 ( а.с.84), акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн. (а.с.85). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат з надання професійної правничої допомоги суд, виходить із того, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Враховуючи викладене суд, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду цієї справи, який становить ледь не 50% від позовних вимог, з врахуванням характеру правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивача, складністю справи, (позов фактично є стандартним і додаткових зусиль щодо його складання не потребують, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, непропорційності розміру витрат щодо предмета спору, а саме стягнення заборгованості за кредитними договорами по яким тіло кредиту становить 16371,82 грн., які відповідач визнала, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Ейс» з 7000 грн. до 4000,00 грн. Вказані вище висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові № 205/5969/15-ц від 22.05.2024. З огляду на те, що позов задоволено, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та, як вказано вище, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved