Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму авансу. Позов обґрунтовано тим, що 30.05.2020 р. між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передав відповідачу кошти у розмірі 1000 євро та 1700 доларів США, як авансовий платіж за майбутню сплату продавцю нерухомого майна повної суми вартості об?єкта, який продавався. Вищевикладені обставини підтверджуються письмовою розпискою відповідача від 30.05.2020 р. про отримання від позивача зазначеної суми грошових коштів, копія якої додається до позовної заяви. Однак, договір купівлі-продажу будинку в подальшому укладений не був у зв?язку з ухиленням відповідача від укладення договору, тому позивач просить повернути аванс. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Трушиної О.І. від 30.10.2023 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 17). Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М. від 05.03.2025 року справу прийнято до розгляду після звільнення судді [PERSON] у відставку (а.с. 57). Представник позивача в судовому засіданні підтримала поданий позов та шляхом подання заяви від 27.08.2025 року уточнила розмір заборгованості у відповідності до ціни долара США на день розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про дату та час судового засідання сповіщений шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, а також було створено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті «Судової влади». Ознайомившись із матеріалами справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 30.05.2020 р. між [PERSON] до [PERSON] була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою складеною та підписаною 30.05.2020 року [PERSON] , оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні. Згідно змісту розписки відповідач [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , в рахунок продажу вказаною будинку, отримав від позивача [PERSON] 1\~000 євро та 1\~700 доларів США завдатку. Зобов`язався передати документи для купівлі-продажу будинку. Особистим підписом підтвердив отримання коштів (а.с. 6). Однак, в подальшому договір купівлі-продажу не був укладений сторонами, у зв`язку з чим відповідач безпідставно володіє отриманими від позивача коштами, сплаченими в якості авансу за попередньою домовленістю щодо купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема ст. 611 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, при цьому якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аванс, на відміну від завдатку, є лише способом здійснення платежу не забезпечує виконання зобов`язання та в кожному випадку підлягає поверненню у розмірі, в якому він надавався, незалежно від вини обох сторін чи її відсутності. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем було сплачено аванс, незважаючи на те, що відповідач в розписці від 30.05.2020 р., вказав, що отримав завдаток. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правова позиція Верховного Суду України по суті такого ж спору викладена і у Постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176/цс/12, який зазначає, що у разі не укладення сторонами основних договорів у строк, визначений попереднім договором, передані позивачами в рахунок оплати за основним договором грошові кошти є авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили. Зазначена Постанова згідно з положеннями чинного Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковою для застосування судами при розгляді цивільних справ. Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З вказаного\~приводу суд\~погоджується з\~доводами представника\~позивача щодо\~обов`язку повернення\~відповідачем 1000\~(одна\~тисяча Євро),\~що становить\~48260,00\~(сорок\~вісім тисяч\~двісті шістдесят\~гривень,\~00\~коп.)\~за курсом\~НБУ станом\~на день\~ухвалення рішення\~та стягнути\~1700\~(одна\~тисяча сімсот\~доларів США),\~що становить\~70380,00. (сімдесят тисяч триста вісімдесят гривень, 00 коп.) за курсом НБУ на день ухвалення рішення, відповідно до розписки від 30.05.2020 р., які безпідставно зберігає у себе відповідач, так як договір купівлі-продажу не був укладений. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо укладання договору купівлі-продажу будинку, та безпідставно володіє коштами позивача, то правильним буде стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі, що відповідає суми у національній валюті станом на день ухвалення судового рішення, з метою не допущення втрати позивачем своїх коштів. З огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, з визначенням еквівалента в національній валюті України. Таких правових позицій дотримується Велика Палата Верховного Суду від 23.10.2019 року, у справі № 723/304/16-ц. Курс євро станом на 27.08.2025 р. згідно даних НБУ становить 48,26 грн., курс долара США станом на 27.08.2025 р. згідно даних НБУ становить 41,40 грн. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved