Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Нагалка Я.Я., діючи в інтересах [PERSON] , 05.02.2024 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та ТОВ «Чернівцігаз Збут» про зобов?язання вчинити певні дії, у якому просив: -зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] , ЕІС-код №56ХМ40І475033824, на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року, шляхом зменшення об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на 30436,64 м.куб. -зобов`язати ТОВ «Чернівцігаз Збут» списати з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] , ЕІС-код №56ХМ40І475033824, заборгованість за природний газ в розмірі 241801,99 грн. -стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» та ТОВ «Чернівцігаз Збут» на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати. 05.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.03.2024 року за клопотанням представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» Миронова С.І. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Ухвалою суду від 08.05.2024 року за клопотанням представника позивача Нагалки Я.Я. залучено до участі у справі в якості співвідповідача Чернівецьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України». 30.05.2024 року представником позивача Нагалка Я.Я. подано заяву про зміну предмета позову. На обгрунтування позовних вимог щодо визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» представник позивача Нагалка Я.Я. посилався на те, що 28.10.2021 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набуто право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На момент придбання об?єкту, станом на 28.10.2021 року на об?єкті було відсутнє фактичне газопостачання з невідомих позивачу причин, а газова труба на вулиці біля будинку була відрізана. В подальшому було встановлено, що вказані події відбулись у зв`язку з конфліктом попередніх власників будинку та власників сусідніх земельних ділянок, [PERSON] та [PERSON] , які вважають себе власниками/користувачами відповідного газопроводу за вказаною адресою та стверджували, що без їх письмової згоди підключення об`єкту до газопостачання не можливе, а надавати таку згоду вони відмовились. Вказана інформація неодноразово була підтверджена у AT «Чернівцігаз» та Сокирянському відділені AT «Чернівцігаз», які повідомляли, що вирізали газову трубу за викликом [PERSON] та [PERSON] та не можуть відновити газопостачання без їх письмової згоди, як власників газопроводу. 12.11.2021 року працівниками Сокирянського відділення AT «Чернівцігаз» на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , знято побутовий лічильник газу на повірку марки Metrix MMG4, типорозмір G-4, зав. №209005, рік випуску 2010, дата повірки -, покази 30817,641 м.куб. та встановлено новий побутовий лічильник газу марки Pietro Fiorentini RS/2001-LA, типорозмір G-4, зав. №5775883, рік випуску 2021, дата повірки 2021, покази 00000,004 м.куб., вх./вих. штуцерів 32, що підтверджується актом №1843 від 12.11.2021 монтажу/демонтажу побутового лічильника газу. 16.11.2021 року [PERSON] приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 (Сокирянський ВП особовий рахунок № [NUMBER] ) згідно Додатку 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (Постачальник ТОВ «Чернівцігаз збут») та Типового договору розподілу природного газу з оператором ГРМ «АТ «Чернівцігаз», затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, адреса об`єкта: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] , ЕІС код 56ХМ40І475033824, параметри лічильника 4 6 G4T №209005 (опалювальна площа 150 кв.м., перелік газових приладів котел-колонка - 1шт., плита газова - 1 шт.), шляхом подання відповідних заяв-приєднання. 18.11.2021 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» складено повідомлення №587-Кл-8567-1121 від 18.11.2021 року про припинення газопостачання, адресоване АТ «Чернівцігаз» та [PERSON] , згідно якого відповідно до «Правил постання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 №2496) ТОВ «Чернівцігаз Збут», як постачальник газу, повідомляє Оператора ГРМ про необхідність припинення газопостачання споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підставою припинення розподілу природного газу є прострочена заборгованість споживача перед постачальником станом на 30.09.2021 року в сумі 242080,12 грн. Дата та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача: з 29.11.2021 року, починаючи з 09:00 год. В той же час, АТ «Чернівцігаз» у відповідь на адвокатський запит надано лист №580007-Лв-6024-1022 від 28.10.2022 року, до якого додано повідомлення №587-Кл-8567-1121 від 18.11.2021 року про припинення газопостачання, адресоване АТ «Чернівцігаз» та [PERSON] , проте вже зі зміненим змістом, а саме зазначено, що відповідно до «Правил постання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 №2496) ТОВ «Чернівцігаз Збут», як постачальник газу, повідомляє Оператора ГРМ про необхідність припинення газопостачання споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підставою припинення розподілу природного газу є прострочена заборгованість споживача перед постачальником станом на 12.11.2021 року в сумі 242080,12 грн. Дата та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача: з 29.11.2021 року, починаючи з 09:00 год. 19.11.2021 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» складено досудове повідомлення від 19.11.2021 року, адресоване [PERSON] , згідно якого повідомлено, що сума до сплати становить 242080,12 грн. 22.11.2021 року АТ «Чернівцігаз» складено повідомлення №58010-Кл-6306-1121 про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 22.11.2021 року, адресоване [PERSON] , згідно якого повідомлено про наявність підстав для припинення газопостачання/розподілу природного газу, а саме заборгованість перед постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») в сумі 242080,12 грн. станом на 22.11.2021 року відповідно до повідомлення (доручення) постачальника та заборгованість з розподілу природного газу перед АТ « Чернівцігаз» в сумі 631,14 грн. станом на 22.11.2021 року, а також запропоновано сплатити у повному обсязі вказану заборгованість не пізніше 3 діб після отримання даного повідомлення. 30.11.2021 року представником оператора ГРМ (АТ «Чернівцігаз») [PERSON] за відсутності споживача/представника споживача складено Акт №142/2083 від 30.11.2021 року про припинення розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , згідно якого причиною припинення/відновлення розподілу природного газу стала «заборгованість за спожитий газ», а роботи з припинення/відновлення виконано шляхом «видимого розриву та встановлення номерної пломби С652709912», ПЛГ (марка, типорозмір) «RS/2001-LA, G4», показники «00000 м3». В квітні 2022 року АТ «Чернівцігаз» складено довідку про те, що з 01.07.2015 року по 16.11.2021 року попереднім споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , в ЕІС код - 56ХМ40І475033824 була [PERSON] , а з 16.11.2021 року по 30.04.2022 року споживачем природного газу за вказаною адресою була [PERSON] . В червні 2022 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ в розмірі 241801,99 грн. На підтвердження наявності у [PERSON] заборгованості до позовної заяви додано Витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») та розподіленого АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (за період з 01.02.2018 по 30.11.2021 побутовому спооживачу [PERSON] (ЕІС код - 56ХМ40І475033824, [ADDRESS] ). Згідно наданого ТОВ «Чернівцігаз Збут» до суду розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість за поставлений природний газ за період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року в сумі 241801,99 грн. Зазначав, що [PERSON] категорично не погоджується з нарахованим АТ «Чернівцігаз» об?ємом природного газу, який начебто їй було розподілено на об?єкт за адресою: [ADDRESS] , та нарахованим ТОВ «Чернівцігаз Збут» розміром заборгованості за начебто поставлений їй природний газ на вказаний об`єкт в період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року. Посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, а також на положення Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2498, представник позивача зазначав, що постачання позивачу, як побутовому споживачу природного газу, здійснюється за обов`язковою участю Оператора ГРМ, на якого покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. У спірних правовідносинах статус Оператора ГРМ має на даний час Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», однак в спірний період Оператором ГРМ був АТ «Чернівцігаз», до газорозподільної системи якого підключений позивач. Саме оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу і доводить ці показники до постачальника, який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Як зазначалося вище, 28.10.2021 року [PERSON] стала власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 12.11.2021 року працівниками Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз» на вказаному об`єкті знято старий лічильник з показами 30817,641 м.куб. та встановлено новий лічильник, який містив покази 00000,004 м.куб. 16.11.2021 року шляхом подання заяв-приєднання позивач приєдналась до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Таким чином, вважає, що саме з 16.11.2021 року [PERSON] у відповідності до положень Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу набула статусу «споживача» та отримала доступ до ГРМ для споживання природного газу на об`єкті за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, вважає, що відповідно до положень пункту 1 розділу III Правил постачання природного газу, саме з 16.11.2021 року у постачальника природного газу, яким у спірних правовідносинах є ТОВ «Чернівцігаз Збут», виникли підстави для постачання природного газу позивачу. Згідно довідки АТ «Чернівцігаз» по 16.11.2021 року споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , а з 16.11.2021 року по 30.04.2022 року споживачем природного газу за вказаною адресою була [PERSON] . Аналогічні відомості містяться й в заяві АТ «Чернівцігаз» від 07.04.2023 року по справі №722/932/22, яка знаходиться в провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області. Водночас,\~АТ «Чернівцігаз»\~визначено (нараховано)\~позивачу об`єм\~природного газу\~за 2.2018\~-\~628,00\~м.куб.;\~3.2018\~-\~581,00\~м.куб.;\~7.2018\~-\~50,00\~м.куб.;\~9.2018\~-\~84,63\~м.куб.;\~11.2021\~-\~29093,01\~м.куб.,\~який позивачем\~спожито не\~було,\~оскільки,\~по-перше,\~в 2018\~році позивач\~не мала\~жодного відношення\~до вказаного\~об`єкта нерухомого\~майна,\~так як\~власником об`єкта\~нерухомого майна\~позивач стала\~лише 28.10.2021\~року;\~по-друге,\~відповідно до\~положень пункту\~2\~глави 1\~розділу VI\~Кодексу ГРС\~до 16.11.2021\~року позивач\~не мала\~доступу до\~ГРМ для\~споживання природного\~газу на\~вищевказаному об`єкті,\~а згідно\~Акта №1843\~від 12.11.2021\~року монтажу/демонтажу\~побутового лічильника\~газу,\~показники в\~розмірі 30817,641\~м.куб.\~було зафіксовано\~саме на\~демонтованому лічильнику. Також, відповідачем не встановлено факту несанкціонованого відбору позивачем природного газу на вказаному об`єкті в період з 28.10.2021 року по 16.11.2021 року. Окрім викладеного представник позивача вказував на те, що в заяві АТ «Чернівцігаз» від 07.04.2023 року по справі №722/932/22 про виконання ухвали щодо витребування інформації та документів, останнім зазначено, що АТ «Чернівцігаз» не володіє інформацією про дати проведення та результати зняття всіх контрольних показників лічильника по споживанню природного газу на об`єкті за адресою [ADDRESS] за період з 01.09.2018 року по 30.11.2021 року, оскільки у працівників АТ «Чернівцігаз» не було можливості зняти контрольні показники лічильника на цьому об`єкті з причин фізичної неможливості доступу до даного об`єкта. Тобто, на вказаному об`єкті в період з 01.09.2018 року по 30.11.2021 року працівниками АТ «Чернівцігаз» не знімалися показання лічильника. 12.11.2021 року працівниками Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз» на вищевказаному об`єкті знято побутовий лічильник газу на повірку з показниками 30817,641 м.куб. Враховуючи викладене, виникає логічне запитання, яким чином відповідач, який в період з 01.09.2018 року по 30.11.2021 року не знімав показання лічильника на вищевказаному об`єкті, встановив, що у вересні 2018 року на даному об`єкті природного газу спожито 84,63 м.куб., а в період з 01.11 по 12.11.2021 року на даному об`єкті спожито 29093,01 м.куб. природного газу. Наведене, на думку представника позивача, є лише черговим підтвердженням того, що відповідач об`єм розподіленого (спожитого) природного газу на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року визначався на власний розсуд, що суперечить положенням Кодексу ГРС та умовам Типового договору розподілу природного газу. Вважає, що вищенаведені обставини свідчать про протиправність дій АТ «Чернівцігаз» щодо безпідставного визначення (нарахування) [PERSON] об`ємів природного газу за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року в кількості 30436,64 м.куб. за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог про зобов?язання Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок об?єму природного газу представник позивача Нагалка Я.Я. зазначав, що з урахуванням постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1839 від 26.12.2022 року №371 від 22.02.2024 року та №374 від 22.02.2024 року, на даний час АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» не має права на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, оскільки відповідну ліцензію останнього було зупинено. Крім того, АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» зобов`язано передати все майно (в тому числі вузли обліку природного газу) Чернівецькій філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у зв`язку з невиконаних АТ «Чернівцігаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу. Отже, вважає, що на даний час Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконує функції оператора ГРМ в Чернівецькій області, в тому числі в частині забезпечення комерційного обліку газу, доступу до інформаційної платформи оператора ГТС та проведення будь-яких коригувань об`ємів природного газу споживачам. За таких обставин, оскільки дії АТ «Чернівцігаз» (колишнього оператора ГРМ в Чернівецькій області) щодо безпідставного визначення (нарахування) [PERSON] об`ємів природного газу за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року в кількості 30436,64 м.куб. за адресою: [ADDRESS] , є протиправними, а тому вважає, що тільки Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» (чинний оператор ГРМ в Чернівецькій області) може поновити порушені права [PERSON] в частині проведення перерахунку об`єму природного газу. У зв?язку з викладеним, вважає, що наведені обставини свідчать про наявність підстав для зобов`язання Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року, шляхом зменшення об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на 30436,64 м.куб. Щодо позовних вимог про зобов?язання ТОВ «Чернівцігаз Збут» списати заборгованість за природній газ представник позивача [PERSON] зазначав, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої статті 16 ЦК України). Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-й (пункт 57)). Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивача, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивача в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника природного газу списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним. Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивач вважає, що борг відсутній. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.10.2021 року у справі №766/20797/18. Близький за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі №529/613/17-ц. Згідно з цим висновком у випадку порушення юридичною особою законодавства під час нарахування плати за централізоване постачання опалення споживач мас право оскаржити у суді такі дії та вимагати провести відповідний перерахунок. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.10.2021 року у справі №766/20797/18 дійшла наступного правового висновку: Задоволення вимоги зобов`язати постачальника природного газу списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним. Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивачка вважає, що борг відсутній. Верховний Суд у постанові від 08.08.2018 року у справі №296/6536/17-ц дійшов наступного правового висновку: дії ТОВ «Житомиргаз Збут» не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії ПАТ «Житомиргаз» як Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів. З урахуванням того, що АТ «Чернівцігаз» неправомірно нараховано позивачу обсяг спожитого природного газу за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року в розмірі 30436,64 м.куб., а тому вважає, що наявні всі правові підстави для зобов`язання ТОВ «Чернівцігаз Збут» списати з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] , ЕІС-код №56ХМ40І475033824, заборгованість за природний газ в розмірі 241801,99 грн. На підставі викладеного просив: -визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] (ЕІС-код - 56ХМ40І475033824) на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року у розмірі 30436,64 м.куб.; -зобов`язати Чернівецьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] (ЕІС-код - 56ХМ40І475033824) на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року, шляхом зменшення об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на 30436,64 м.куб.; -зобов`язати ТОВ «Чернівцігаз Збут» списати з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] , ЕІС-код №56ХМ40І475033824 заборгованість за природний газ в розмірі 241801,99 грн.; -стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», ТОВ «Чернівцігаз Збут» та Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати. 20.02.2024 року представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» Мироновим С.І. подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 26.02.2024 року представником ТОВ «Чернівцігаз Збут» Головачем О.О. подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. \~ \~ \~ \~26.02.2024 року представником позивача Нагалкою Я.Я. подано відповідь на відзив ТОВ «Чернівцігаз Збут», а 27.02.2024 року подано відповідь на відзив АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», у яких представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному об`ємі. 01.03.2024 року представником ТОВ «Чернівцігаз Збут» Головачем О.О. подано заперечення на відповідь на відзив, подану 26.02.2024 року представником позивача, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 31.05.2024 року представником Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Степаненко В.В. подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 14.06.2024 року представником позивача Нагалкою Я.Я. подано відповідь на відзив на позовну заяву, поданий 31.05.2024 року представником Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». 01.07.2024 року представником Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Писанчин О.В. подано заперечення на відповідь на відзив, подану 14.06.2024 року представником позивача. Ухвалою суду від 29.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] Верховська Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову, просила їх задовольнити в повному об?ємі. Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» Миронов С.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та, посилаючись на обставини викладені у поданому відзиві на позов, просив у їх задоволенні відмовити. При цьому, на обгрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача в судовому засіданні зазначав, що в провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області (в тому ж складі суду) перебуває інша справа №722/932/22 за участю тих самих осіб, які перебувають в цій справі в іншому процесуальному статусі (ТОВ «Чернівцігаз Збут» - позивач, [PERSON] та інші особи відповідачі, а АТ «Чернівцігаз» - третя особа). У справі №722/932/22 розглядаються позовні вимоги ТОВ «Чернівцігаз Збут» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ в різні періоди споживання об`ємів газу всіма власниками об`єкту газоспоживання за адресою [ADDRESS] . При цьому, у справі №722/932/22 для визначення суми заборгованості кожного з співвідповідачів суд має встановити відповідні об`єми газу, спожиті власниками будинку в період володіння будинком кожним з них, а також відповідну вартість використаного ними газу. Вважає, що саме в цьому контексті необхідно розглядати можливість захисту інтересів кожного з власників будинку, в тому числі [PERSON] , який може бути здійснений лише в нерозривному зв`язку відповідних обставин щодо періодів та об`ємів споживання газу, в зв`язку з чим саме справа №722/932/22 є преюдиціальною по відношенню до справи №722/257/24 та мала би розглядатись першою. В цей же час, у справі №722/257/24 позивач неправомірно намагається визнати неправомірними дії АТ «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму природного газу виключно [PERSON] в період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року (коли позивач взагалі не була власником зазначеного об`єкту) у розмірі 30436,64 куб.м. (відповідно до фактичних показників лічильника газу, знятих за участі представника позивача). Одночасно позивач неправомірно намагається зобов`язати Чернівецьку філію ТОВ «ГРМУ», яка почала здійснювати ліцензовану діяльність лише з 01.03.2024 року., провести перерахунок об`єму природного газу виключно [PERSON] в цьому ж розмірі та за цей же період (який виходить за межі початку здійснення ЧФ ТОВ «ГРМУ» ліцензованої діяльності). Таким чином, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у справі №722/257/24 апріорі не може бути реалізований судом, про що неодноразово було заявлено представниками відповідачів при розгляді справи. Так, відповідно до наявного у матеріалах справи №722/932/22 витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] набула право власності (володіння, користування та розпорядження) на об`єкт газоспоживання лише 28.10.2021 року. В цей же час, позивач просить суд визнати неправомірними дії АТ «Чернівцігаз» та зобов`язати ЧФ ТОВ «ГРМУ» провести перерахунок об`ємів газу розподіленого позивачу (чого реально не було здійснено) в період з 01.02.2018 року, коли позивач не була власником зазначеного об`єкту, тобто за час, коли позивач не мала правового відношення до вказаного об`єкту газоспоживання. Таким чином, будь-які вимоги позивача до АТ «Чернівцігаз» та ЧФ ТОВ «ГРМУ» в період, коли позивач не була власником приміщення та відповідно споживачем природного газу за вказаною адресою, є завідомо неправомірними. Також представник відповідача зазначав, що 12.11.2021 року на даному об`єкті газоспоживання було демонтовано лічильник газу на повірку та складено акт демонтажу лічильника. При цьому, в акті демонтажу лічильника було зафіксовано об`єм споживання газу 30817,641 куб.м., а також встановлено новий лічильник газу за рахунок АТ «Чернівцігаз». Демонтаж лічильника газу було проведено за безпосередньої участі представника позивача (Резніченко А.В.), який безперешкодно допустив представників Оператора ГРМ до об`єкту та лічильника газу, а акт демонтажу був підписаний представником позивача [PERSON] . Тобто, на об`єкті газоспоживання станом на момент демонтажу лічильника газу 12.11.2021 року на повірку було фактично спожито 30817,641 куб.м. газу, що зафіксовано актом демонтажу лічильника. Вказаний об`єм було внесено АТ «Чернівцігаз» до Інформаційної платформи Оператора ГТС у листопаді 2021 року. Таким чином, АТ «Чернівцігаз» не нараховувало [PERSON] об`єм природного газу за період, що зазначений позивачем у заяві про зміну предмету позову (з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року), оскільки не міг цього зробити в зв`язку з тим, що [PERSON] на той час не була власником об`єкту та не зверталась до АТ «Чернівцігаз», а також в зв`язку з тим, що згідно з вимогами п.4 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Тобто, формування об`єму споживання газу (а не нарахування, як зазначає позивач) на даному об`єкті відбулось 12.11.2021 року за період зазначеного місяця (листопада 2021 року) згідно з фактично знятими показниками лічильника газу, що ніяк не може бути визнано неправомірними діями. Таким чином, вважає, що з боку АТ «Чернівцігаз» не було вчинено жодної неправомірної дії по відношенню до позивача. Крім того, зауважив, що Кодекс газорозподільних систем не передбачає можливості будь-якого перерахунку об`ємів газу побутовому споживачу за минулі періоди, в тому числі на Інформаційній платформі Оператора ГТС. Згідно з п.4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Разом з тим, станом на 01 число місяця (на 01.11.2021 року) позивачкою не було проведено зняття фактичних показань лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно до 05.11.2021 року) не надано їх відповідачу як Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Враховуючи, що 12.11.2021 року на об`єкті було зафіксовано фактичний об`єм споживання газу та знято контрольний показник лічильника газу, Оператор ГРМ здійснив відповідно до зазначених вище вимог Кодексу газорозподільних систем формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період цього місяця (листопад 2021 року) з урахуванням знятих показань встановленого на той час лічильника газу. Згідно з п.5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Таким чином, ТОВ «Чернівцігаз Збут» правомірно використав визначені АТ «Чернівцігаз» об`єми розподілу природного газу для позивача та правомірно визначив вартість газу на підставі вказаних об`ємів. Крім того, зазначав, що згідно з постановою НКРЕКП від 22.02.2024 року №374 з 01.03.2024 року зупинено дію ліцензії АТ «Чернівцігаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №856, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Тобто, з 01.03.2024 року АТ «Чернівцігаз» не є оператором газорозподільних систем, оскільки Регулятор припинив його ліцензовану діяльність. В зв`язку з цим АТ «Чернівцігаз» позбавлений законної можливості виконувати функції оператора ГРМ, в тому числі відповідно до глави 2 розділу І Кодексу ГРМ в частині забезпечення комерційного обліку газу, доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Представник Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Писанчин О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та, посилаючись на обставини викладені у поданому відзиві на позов, просила у їх задоволенні відмовити. На обгрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача в судовому засіданні вказувала на те, що Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» взагалі не може бути відповідачем у даній справі та не може проводити будь-які перерахунки позивачу, оскільки між позивачем та Чернівецькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» відсутні договірні відносини. Так, згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставами їх виникнення є договори та інші правочини. Доступ споживачів до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498). Згідно з розділом VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Відповідно до глави 3 розділу VI цього Кодексу фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Водночас, [PERSON] не було вчинено жодних дій, які свідчили б про укладення нею, як власником об`єкта газоспоживання, договору розподілу природного газу з Чернівецькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», як з Оператором ГРМ, зокрема, не підписано заяву-приєднання, не проведено оплату за розподіл природного газу, відсутнє споживання природного газу. Також, зауважила, що Кодексом газорозподільних систем визначено, що одним із обов`язків Оператора ГРМ є забезпечення формування та передача даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС саме на підставі укладеного договору розподілу природного газу (абзац четвертий пункту 6 глави 3 розділу I Кодексу ГРМ). Отже, між позивачем по об`єкту газоспоживання, який перебуває у її власності, та Чернівецькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» не існує жодних договірних відносин та відповідно цивільних прав та обов`язків, відтак вимоги щодо зобов`язання Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснити перерахунок об`єму спожитого газу вважає абсолютно безпідставними. Крім цього, зазначала, що згідно постанови НКРЕКП від 22.02.2024 року №371 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1830 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу з 01 березня 2024 року» ТОВ «Газорозподільні мережі України» розширено ліцензійну діяльність і отримано право на розподіл природного газу в межах Чернівецької області. Тобто, саме з цієї дати Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором ГРМ та здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі вищезазначеної ліцензії в межах Чернівецької області. Водночас позивач просить здійснити перерахунок об`єму природного газу за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року, тобто за період до початку провадження Чернівецькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензованої господарської діяльності з розподілу природного газу, що є неможливим та не передбачено, ні Кодексом газорозподільних систем, ні умовами Типового договору розподілу природного газу. Також зазначала, що як свідчать матеріали справи, позивач була споживачем послуг з постачання природного газу, які їй до 01.05.2022 року надавало ТОВ «Чернівцігаз Збут». Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за №637/37973, зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 року постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно, з 01.05.2022 року всі об`єми природного газу (в тому числі скореговані) з Інформаційної платформи Оператора ГТС обліковує в своїх рахунках новий постачальник - ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, постачальник природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» у своїх поясненнях у справі повідомив про те, що відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС в Реєстрі споживачів цього постачальника відсутній споживач за адресою [ADDRESS] . Таким чином, вважає, що у позивача за існуючих умов (відсутність укладеного договору розподілу природного газу з Оператором ГРМ та відсутність діючого постачальника та не включення до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) взагалі відсутні підстави просити суд зобов`язати Чернівецьку філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператора ГРМ, здійснити перерахунок об`ємів природного газу, адже визначені (скореговані) об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у розрахунках між побутовим споживачем та його постачальником природного газу, якого у позивача немає. Отже, такі вимоги щодо перерахунку об`ємів природного газу не мають жодного сенсу та не є належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача. Представник ТОВ «Чернівцігаз Збут» Попов В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та, посилаючись на обставини викладені у поданому відзиві на позов, просив у їх задоволенні відмовити. На обгрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача в судовому засіданні зазначав, що за загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, вважає, що позивачем та його представником не було доведено жодної обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог. Так, позивач вказувала на нібито неправомірність визначення Оператором ГРМ об`ємів природного газу за об`єктом газифікації позивача, наявність підключення об`єкта газифікації позивача до газорозподільних систем після його припинення Оператором ГРМ тощо. В цей же час, наявні в матеріалах справи докази та покази свідків не тільки не підтверджують доводи позивача, а навпаки, спростовують їх. Зокрема, наявні в матеріалах справи докази та покази свідків підтверджують, що оператор ГРМ правомірно здійснив визначення об`ємів природного газу за об`єктом газифікації позивача з повним дотриманням вимог Глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, якою встановлений Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення). Оператор ГРМ з повним дотриманням вимог Кодексу газотранспортних систем надав на Інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи інформацію про фактичний відбір (фактичний обсяг спожитого природного газу) за об`єктом газифікації позивача. Крім цього, вказував, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність у спірному періоді розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого позивачем природного газу та намагання позивача врегулювати ці розбіжності у спосіб, встановлений договором розподілу природного газу або в судовому порядку, також відсутні в матеріалах справи докази, які б підтверджували наявність у спірному періоді порушення ТОВ «Чернівцігаз Збут» (як попереднього постачальника газу) чинного законодавства або договірних зобов`язань, що могло призвести до порушення прав, свобод чи інтересів позивача. Також, вказував на те, що в матеріалах справи наявні відповідні докази, які підтверджують правомірне визначення Оператором ГРМ об`ємів природного газу та фактичне споживання природного газу за об`єктом газифікації позивача у розрахунковому періоді; правомірне використання попереднім постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») визначених Оператором ГРМ об`ємів природного газу у взаємовідносинах з побутовим споживачем [PERSON] ; правомірне визначення вартості визначеного Оператором ГРМ об`єму газу постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») у відповідності до вимог чинного законодавства; відсутність документів на підключення об`єкта газифікації позивача до газорозподільних систем після його припинення Оператором ГРМ, що в свою чергу свідчить про самовільне відновлення [PERSON] споживання природного газу; відсутність на Інформаційній платформі Оператора ГТС жодної інформації про закріплення споживача [PERSON] за новим постачальником ТОВ «ГК «Нафтогаз України», що в свою чергу свідчить про безпідставний відбір [PERSON] природного газу (крадіжку газу) з газорозподільних систем. Представник ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» Боголей І.Ю., будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з?явилася, подавши до суду письмові пояснення на позов, які просила врахувати під час розгляду справи. Розгляд справи просила проводити за відсутності представника третьої особи. У поданих до суду письмових поясненнях представник третьої особи зазначала, що ТОВ «Оператор ГТС України» розпочало господарську діяльність з транспортування природного газу в якості оператора газотранспортної системи ліцензіата в сфері транспортування природного газу тільки з 01.01.2020, що обумовлює відсутність інформації за період з лютого 2018 року по грудень 2019 року. В Інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XM40I475033824 був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЕІС код 56X930000000310E) в період з 01.01.2020 року по теперішній час. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XM40I475033824 за період з 01.01.2020 року по 13.12.2021 року внесені в алокацію постачальника ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЕІС код 56X930000000310E) та становлять з 01.01.2020 року по 31.10.2021 року 0,00 м.куб., з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року 29093,20 м.куб. Постачальником ТОВ «Чернівцігаз Збут» (ЕІС код 56X930000000310E) було ініційовано припинення (обмеження) газопостачання споживачу з ЕІС кодом 56XM40I475033824 та направлено на Інформаційну платформу Оператора ГТС повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання споживачу з 14.12.2021 року. Інформацією щодо фактичних дій з припинення (обмеження) газопостачання споживачу з ЕІС кодом 56XM40I475033824 володіє АТ «Чернівцігаз» як оператор газорозподільної системи, до мереж якої приєднаний вказаний споживач. Представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Літвінов Є.В., будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з?явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, однак подав до суду письмові пояснення на позов, які просив врахувати під час розгляду справи. У поданих до суду письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС, у Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відсутній споживач за ЕІС-кодом 56XM40I475033824, об`єкт газопостачання якого знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з?явилися і про причини своєї неявки суду не повідомили. Заслухавши доводи присутніх в судовому засіданні учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та обставини, на які посилаються відповідачі та треті особи як на підставу своїх заперечень, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2021 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок літ. «В», який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-25 Т.1). Як встановлено із акту монтажу/демонтажу побутового лічильника газу від 12.11.2021 року, працівниками Сокирянського відділення AT «Чернівцігаз» у присутності представника власника на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , знято на повірку побутовий лічильник газу марки Metrix MMG4, типорозмір G-4, зав. №209005, рік випуску 2010, покази 30817,641 м.куб. та встановлено новий побутовий лічильник газу марки Pietro Fiorentini RS/2001-LA, типорозмір G-4, зав. №5775883, рік випуску 2021, дата повірки 2021, покази 00000,004 м.куб., вх./вих. штуцерів 32, пломба №CV11100247 (а.с.26 Т.1). 16.11.2021 року [PERSON] приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 та Типового договору розподілу природного газу (для побутового споживача), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, на об`єкт, який розташований за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] , шляхом подання відповідних заяв-приєднання (а.с.27-28 Т.1). 18.11.2021 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» надіслано АТ «Чернівцігаз» та [PERSON] повідомлення №587-Кл-8567-1121 від 18.11.2021 року про припинення газопостачання, в якому повідомило Оператора ГРМ про необхідність припинення газопостачання споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв?язку із простроченою заборгованістю споживача перед постачальником станом на 30.09.2021 року в сумі 242080,12 грн. Аналогічного змісту у справі міститься повідомлення ТОВ «Чернівцігаз Збут» із зазначенням вказаної суми заборгованості станом на 12.11.2021 року (а.с.30, 32 Т.1). 19.11.2021 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» надіслано [PERSON] досудове повідомлення, згідно якого повідомлено про наявність заборгованості за природній газ в розмірі 242080,12 грн. та про необхідність її сплати (а.с.33 Т.1). 22.11.2021 року АТ «Чернівцігаз» надіслано [PERSON] повідомлення №58010-Кл-6306-1121 про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 22.11.2021 року, в якому повідомило про наявність підстав для припинення газопостачання/розподілу природного газу, а саме заборгованість перед постачальником в сумі 242080,12 грн. станом на 22.11.2021 року відповідно до повідомлення (доручення) постачальника та заборгованість з розподілу природного газу перед в сумі 631,14 грн. станом на 22.11.2021 року, а також запропоновано сплатити у повному обсязі вказану заборгованість не пізніше 3 діб після отримання даного повідомлення (а.с.34 Т.1). 30.11.2021 року АТ «Чернівцігаз», як Оператором ГРМ, у зв?язку із заборгованістю за спожитий газ, припинено розподіл природного газу за адресою: [ADDRESS] , шляхом видимого розриву та встановлення номерної пломби С652709912», ПЛГ (марка, типорозмір) «RS/2001-LA, G4», показники «00000 м.куб.», що підтверджується складеним актом №142/2083 від 30.11.2021 року (а.с.35 Т.1). Судом також встановлено, що з червня 2022 року в провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа №722/932/22 за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут» до [PERSON] , [PERSON] та правонаступників відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення заборгованості за природний газ, провадження у якій ухвалою суду від 27.02.2024 року було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с.38-41 Т.1). На підтвердження наявності у [PERSON] заборгованості за природній газ, ТОВ «Чернівцігаз Збут» до позовної заяви додано Витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») та розподіленого АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ, згідно якого за період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року побутовому споживачу [PERSON] (ЕІС код - 56ХМ40І475033824) за адресою: [ADDRESS] , розподілено об`єм природного газу, поставленого споживачу його постачальником ТОВ «Чернівцігаз Збут» в кількості 29093,01 м.куб. (а.с.42 Т.1). Згідно наданого ТОВ «Чернівцігаз Збут» розрахунку заборгованості, [PERSON] має заборгованість за поставлений природний газ за період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року в розмірі 241801,99 грн. (а.с.43 Т.1). Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму розподіленого природного газу суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 року у справі №48/340, від 19.05.2020 року у справі №916/1608/18). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom) (заява №22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма (стаття 13 Конвенції) гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як узаконі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року, заява №38722/02). Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тож у кожному конкретному спорі суд найперше повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають з характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13\~ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь -якою особою. Суд звертає увагу на те, що положення ЦК України і ЦПК України не передбачають такого способу захисту, як визнання протиправними дій господарюючого суб`єкта. Відповідно до ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені в статті 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження в судах із цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, пункти 28-36). Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28.05.1985 року у справі «Ашингдейн проти Великої Британії» Ashingdane v. the. UnitedKingdom). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (рішення від 04.12.1995 року у справі «Белле проти Франції» Bellet v. France). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК Українисуд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п.1 ч.1 ст.186, п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.112018 року у справі №757/43355/16-ц). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] (ЕІС-код - 56ХМ40І475033824) на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року у розмірі 30436,64 м.куб., не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду, а питання правомірності чи неправомірності відповідних дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» підлягають з`ясуванню в межах розгляду інших вимог, а не як окрема позовна вимога. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог [PERSON] про визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму природного газу, розподіленого споживачу [PERSON] (ЕІС-код - 56ХМ40І475033824) на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2018 року по 16.11.2021 року у розмірі 30436,64 м.куб., у зв`язку з неможливістю розгляду судом підстав позову у спорі між суб`єктом господарювання та споживачем як самостійної позовної вимоги. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.01.2022 року у справі №904/1448/20. Щодо позовних вимог [PERSON] про зобов`язання Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок об`єму розподіленого природного газу суд зазначає наступне. Згідно ст.5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст.6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п.5 ч.2\~ст.7 вказаного Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пункт 39 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Взаємовідносини постачальника із споживачем на час виникнення спірних правовідносин визначалися Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року. Зокрема, згідно п.1 розділу І вказаних Правил, ці Правила регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ). Пункт 1 розділу ІІІ Правил визначив, що підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача. Відповідно до п.13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з пунктом 2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. У пункті 4.4 Типового договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року. Відповідно до п.п.8 п.33 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до п.2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. У п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Відповідно до абз.4, 5 п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно з п.п.5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно з п.2 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. Споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ; 4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Відповідно до п.6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За змістом наведених спеціальних норм, якими врегульовані спірні правовідносини, споживач має право на коригування обсягів фактично спожитого газу та коштів за надані послуги розподілу природного газу. Такому праву споживача кореспондує обов`язок оператора ГРМ відкоригувати облік фактично спожитого газу і передати ці дані постачальнику газу. Отже, виходячи зі змісту наведених норм, постачання [PERSON] , як побутовому споживачу природного газу, здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого\~законом\~покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Тобто статус оператора ГРМ на час існування спірних правовідносинах мав АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», до газорозподільної системи якого була підключена позивачка [PERSON] . Саме АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» як оператор ГРМ вів облік та визначав об`єм спожитого позивачкою природного газу і доводив ці показники до постачальника, який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачкою об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно з розділом III Правил, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, здійснюються у наступному порядку: Оператор ГРМ (АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз») визначає об`єм спожитого природного газу та передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача (абз.3 п.5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем). Як встановлено із матеріалів справи, об`єм спожитого газу на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , обліковувався за показниками лічильника, що встановлений в належному позивачці на праві власності будинку. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ. Згідно постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №856 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Чернівцігаз» видано ПАТ «Чернівцігаз» (код ЄДРПОУ 03336166) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Чернівецької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «Чернівцігаз. Постановою НКРЕКП від 18.06.2019 року №1093 внесено зміни до вказаної постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №856, а саме: 1)\~у назві абревіатуру «ПАТ»\~\~замінено абревіатурою «АТ»; 2)\~у тексті постанови слова «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації» у всіх відмінках замінено словами «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» у відповідних відмінках.\~\~ Постановою НКРЕКП від 22.02.2024 року №374 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Чернівцігаз», яка набрала чинності 01.03.2024 року: 1. Зупинено АТ «Чернівцігаз» (код ЄДРПОУ 03336166) дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №856, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. 2. Зобов`язано АТ «Чернівцігаз» до 31.12.2024 року передати відповідно до договору (конфіденційна інформація) грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Чернівцігаз» на праві власності, для забезпечення виконання ТОВ «Газорозподільні мережі України» (код ЄДРПОУ 44907200) невиконаних АТ «Чернівцігаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Чернівцігаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходу державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Чернівцігаз» за 2023 ? 2024 роки, зокрема: кошти, що підлягають коригуванню за результатами заходів державного контролю; на баланс ТОВ «Газорозподільні мережі України» вузли обліку природного газу, що є на балансі АТ «Чернівцігаз», у тому числі ті, що були встановлені (замінені). 3. Зобов`язано АТ «Чернівцігаз» надати до НКРЕКП звітність за результатами провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у 2023 році, у порядку та строки, визначені постановами НКРЕКП від 07.07.2016 року №1234, від 17.02.2021 року №254, від 10.11.2022 року №1416 та фінансову звітність. Згідно постанови НКРЕКП від 22.02.2024 року №371 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 року №1830 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу з 01 березня 2024 року» ТОВ «Газорозподільні мережі України» розширено ліцензійну діяльність і отримано право на розподіл природного газу в межах Чернівецької області. Тобто саме з 01.03.2024 року Чернівецька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором ГРМ та здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії в межах Чернівецької області. Таким чином, станом на час спірних правовідносин, зокрема в період з лютого 2018 року по листопад 2021 року, ліцензовану діяльність з розподілу (доставки) газу здійснювало саме АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», яке на даний час не ліквідоване та продовжує здійснювати господарську дяльність. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч.1 ст.47 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч.2 ст.48 ЦПК України). Згідно зі ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження 14-61цс18)). Враховуючи те, що [PERSON] звернулася з позовом до Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», як до неналежного відповідача, та за відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни судом неналежного відповідача належним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині. З огляду на те, що судом закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій АТ «Чернівцігаз» щодо безпідставного нарахування об`єму природного газувідмовив, а також відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Чернівецької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок об`єму розподіленого природного газу, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні похідної позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Чернівцігаз Збут» списати з особового рахунку позивачки заборгованість за природний газ також слід відмовити, оскільки дана вимога є похідною та її задоволення залежить від задоволення перших двох основних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, відповідно до частин 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки заявлені [PERSON] позовні вимоги не були задоволені, суд вважає, що понесені нею у даній справі судові витрати на оплату судового збору слід покласти на позивача. Згідно частин\~1\~та 2\~ст.137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 2 ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Представник ТОВ «Чернівцігаз Збут» Попов В.Д. до закінчення судових дебатів у справі заявив про те, що усі докази, які підтверджують розмір понесених стороною витрат, пов?язаних з розглядом справи, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про витрати сторони, пов?язані з розглядом справи, призначити судове засідання, надавши представнику відповідача Попову В.Д. строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed