Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 12.07.2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначено [PERSON] покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.06.2024 року апеляційні скарги частково задоволені судом в частині строку відбуття покарання [PERSON] , у решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. Вказує, що нанесення тілесних ушкоджень окрім сильного болю викликали сильний стрес, який спричинив подальший розлад фізичного та морального здоров`я, порушення нервової системи, що досі проявляються у погіршенні сну, частих головних болях. На даний час, тілесні ушкодження час від часу нагадують про себе. Внаслідок злочину, порушився звичний ритм життя. Неправомірними діями завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті. Наслідки кримінального правопорушення спричинили душевні страждання, які позивач продовжує відчувати по сьогоднішній день. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 100000 грн моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений строк не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 29.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] , у якій він не заперечив щодо часткового задоволення судом позовної заяви, шляхом стягнення із відповідачів на його користь по 50000 грн. Просив розгляд справи проводити без його участі. 30.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Сторонського Івана Олександровича, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2025 року зобов`язано надати інформацію. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05.2025 року постановлено етапувати засудженого [PERSON] для участі в розгляді цивільної справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05.2025 року постановлено тимчасово залишити засудженого [PERSON] в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» на період розгляду цивільної справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2025 року ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» доручено проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.08.2025 року постановлено етапувати засудженого [PERSON] до ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» для продовження відбування покарання. В судове засідання: - позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі; - представник позивача [PERSON] адвокат Сторонський Іван Олександрович не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. В судовому засіданні: - відповідач [PERSON] зазначив, що шкодує про вчинене, частково визнав позовні вимоги у сумі 50000 грн; - відповідач [PERSON] вказав, що шкодує про вчинене, частково визнав позовні вимоги у сумі 50000 грн; Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Відповідно до копії вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року у справі №466/6134/17, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців, з конфіскацією майна. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців, з конфіскацією майна. [PERSON] остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на вісім років, з конфіскацією майна. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.06.2024 року у справі №466/6134/17, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року щодо [PERSON] змінено в частині визначення початку строку відбування покарання. Постановою Верховного Суду від 06.02.2025 року у справі №466/6134/17, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 04.06.2024 року залишено без змін. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач [PERSON] , посилаючись на завдану діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду, зазначає, що окрім сильного болю отримав сильний стрес, який спричинив подальший розлад фізичного та морального здоров`я, порушення нервової системи, що досі проявляються у погіршенні сну, частих головних болях. На даний час, тілесні ушкодження час від часу нагадують про себе. Внаслідок злочину, порушився звичний ритм життя. Неправомірними діями завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті. Наслідки кримінального правопорушення спричинили душевні страждання, які позивач [PERSON] продовжує відчувати по сьогоднішній день. На думку суду, позивачем [PERSON] в повному обсязі доведено, що саме внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] , позивачу [PERSON] завдано моральних страждань. Тому, беручи до уваги порушення прав позивача [PERSON] , а також те, що з метою відновлення порушених прав, останній був змушений звертатись до суду, суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди з урахуванням розумності та пропорційності підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі по 50000 грн із кожного відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, та позовні вимоги задоволені частково, то він має бути пропорційно стягнутий із відповідачів у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок в дохід держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивачем при поданні позову до суду понесено 12000 /дванадцять тисяч/ гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу підлягають пропорційному стягненню із відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial