Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

19.11.2024 [PERSON] подав до суду позовну заяву до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, яка складається з: різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 159 404 грн 41 коп.; франшизи у розмірі 3 200 грн 00 коп., що складає загальний розмір 162 604 грн 41 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу). На обґрунтування позову зазначено, що 22.06.2024 близько 10:40 години на ділянці дороги в с-щі (нині місто) Слобожанське Чугуївського району Харківської області, розташованої поміж автомобільної дороги Р-78 у напрямку вулиці Ярослава Мудрого з координатами: 49.593912; 36.515464, [PERSON] під час керування належним [PERSON] автомобілем Smart Fortwo, реєстраційний номер [NUMBER] , на порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, відповідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, перед початком маневру об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни не переконалася, що це буде безпечним та виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2024 по справі № 621/2490/24 відповідача визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосоване до неї стягнення у виді штрафу. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" (поліс 420905-2311-217133041). У визначений строк [PERSON] звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку. 26.07.2024 представником ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" було складено акт огляду транспортного засобу (дефективна відомість) та додаток до нього, де описано пошкодження автомобіля Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] . Також, було проведено розрахунок вартості пошкодженого транспортного засобу, загальна вартість якого склала 254 533 грн 24 коп. 30.07.2024 [PERSON] звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, після чого ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" в межах страхового ліміту (за вирахуванням франшизи 3 200 грн 00 коп.) було виплачено 91 928 грн 83 коп. Таким чином, різниця між вартістю ремонту та виплаченою сумою склала 162 604 грн 41 коп. Вважав, що відповідач повинен відшкодувати, спричинену шкоду, як володілець джерела підвищеної небезпеки. Крім того, зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у нього погіршився емоційний стан, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, йому довелося змінити уклад життя. 09.08.2024 він звернувся до сімейного лікаря, де був встановлений діагноз: P01 відчуття тривоги, Р06 порушення сну, Р27 страх психічного розладу та направлено його до психотерапевта. Отже, визначив розмір спричиненої моральної шкоди - 5 000 грн 00 коп. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.12.2024. 11.12.2024 представник позивача [PERSON] подала клопотання про долучення доказів. 17.12.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] відкладено підготовче засідання. 31.01.2025 представник відповідача Доценко Н. В. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи, у якому просила відкласти підготовче засідання. 31.01.2025 за клопотанням представника відповідача Доценко Н. В. відкладено підготовче засідання. 27.03.2025 представник відповідача Доценко Н. В. надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила про необхідність проведення судової технічної експертизу, клопотання про яке вона має намір заявити. На обґрунтування відзиву зазначено, що на підтвердження розміру завданих збитків позивачем надано акт огляду траспортного засобу (дефектна відомість) та додаток до нього, в яких описано пошкодження автомобіля Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] , отримані в результаті ДТП, який не може слугувати належним, допустимим та достовірним доказом. В матеріалах справи відсутні ідентифікуючи дані про особу, яка складала зазначений акт, невідомо чи є він працівником страхової чи працівником будь-якої іншої організації. Не зрозуміло чи є вказана особа експертом та чи має кваліфікацію в авто-технічному напрямку. Акт складено особою, кваліфікацію якої не підтверджено і цей акт складено лише на підставі зовнішнього огляду ТЗ. Вважала, що такий акт не можна вважати відповідним експертним висновком, яким належно встановлено пошкодження ТЗ. Щодо розміру моральної шкоди, яку вимагає позивач, вважала, що він не лише є необґрунтованим, а й ґрунтується на недійсних обставинах справи. Окрім того, позивачем не подано жодного доказу, який би обґрунтовував позовні вимоги. Також, 27.03.2025 представник відповідача Доценко Н. В. надіслала клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у ТСЦ МВС в Київській області № 3245, адреса: м. Вишгород, вулиця Кургузова, 7а, Київська область, інформацію про автомобіль марки HONDA PILOT 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , а саме: коли вперше вказаний транспортний засіб був зареєстрований на території України, вказавши його власників з моменту такої реєстрації і до сьогодні (із вказанням конкретних дат та документів - підстав такої реєстрації); номер (кузова, рами) та наявності фактів переобладнання кузова та двигуна із роз`ясненням наслідків такого переобладнання (чи відбувається зміна номера шасі). Вважала, що витребувана інформація необхідна для проведення судової технічної експертизи, а самостійно отримати витребувану інформацію неможливо. 27.03.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладене. 08.05.2025 за клопотанням представника відповідача Доценко Н. В. підготовче засідання відкладено. Адвокат Доценко Н. В. повідомила про її участь у невідкладних слідчих діях. 12.06.2025 за клопотанням представника відповідача Доценко Н. В. підготовче засідання відкладено. Адвокат Доценко Н. В. повідомила про її участь у кримінальному провадження, що розглядалося в Шевченківському районному суді міста Харкова. 29.07.2025 за клопотанням представника відповідача Доценко Н. В. підготовче засідання відкладено. Адвокат Доценко Н. В. повідомила, що сторонам необхідний час для укладення мирової угоди. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача Доценко Н. В. про витребування доказів та відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.08.2025. 26.08.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала розрахунок суми судових витрат, де зазначила, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1 676 грн 04 коп. судового збору, та 7 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Також подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Доценко Н. В. надіслала заяву, в якій зазначила про необґрунтованість позовних вимог, а також просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, відомості, викладені у відзиві, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2024 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наступних обставин: 22 червня 2024 року близько 10:40 години на ділянці дороги в с-щі Слобожанське Чугуївського району Харківської області, розташованої поміж автомобільної дороги Р-78 у напрямку вулиці Ярослава Мудрого з координатами: 49.593912; 36.515464, [PERSON] під час керування автомобілем Smart Fortwo, реєстраційний номер [NUMBER] , на порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, відповідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, перед початком маневру об`їзду перешкоди у вигляді вибоїни не переконалася, що це буде безпечним та виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а. с. 16). Крім того, 22.06.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп., що підтверджується постановою ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 22.06.2024 (а. с.45). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , вбачається, що власником транспортного засобу Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач [PERSON] (а. с. 15). За результатами огляду пошкоджень спеціалістом [PERSON] було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в подальшому складено ремонтну калькуляцію щодо транспортного засобу Honda Pilot, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, відновлювальний ремонт складає 254 533 грн 24 коп. (а. с. 18-22). 30.07.2024 позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ "СК "Євроінс Україна", де була забезпечена цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , із заявою на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, на суму 91 928 грн 83 коп. Таким чином, різниця невідшкодованої матеріальної шкоди складає 162 604 грн 41 коп., а саме: 159 404 грн 41 коп. вартість ремонту; 3 200 грн 00 коп. франшиза. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, позивач, якій неправомірними діями відповідача завдано матеріальну та моральну шкоду має право на її відшкодування. Статтею 29 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (редакції на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивачем та його представником доведено факт спричинення [PERSON] матеріальної шкоди на суму 162 604 грн 41 коп. Будь-яких відомостей або доказів на спростування зазначеного розміру шкоди, представником відповідача, суду не надано. Визначаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди, суд взяв до уваги конкретні обставини справи, незручності, яких зазнав позивач у зв`язку з позбавленням можливості користуватися транспортним засобом, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. Виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024, додаткового договору, актів № 1, 2, 3, прийому-передачі послуг з надання правничої допомоги від 06.11.2024, від 13.11.2024, від 20.08.2025, фіскальних чеків від 06.11.2024, від 20.08.2025, ордер на надання правничої допомоги Серія АХ № 1219827, (а. с. 26-32, 103, 104). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу у повному обсязі.

Outcome: approved