Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

24.03.2025р. до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 117\~126, 97 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] були укладені кредитні договори: 29.05.2021р. кредитний договір № 1001884467401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 57 285 грн.; 21.09.2021р. кредитний договір № 2001977985601, за яким позичальнику надано кредит у сумі 34000 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 01.12.2024р. склала: по кредитному договору від 29.05.2021р. № 1001884467401 65600, 22 грн., з яких: 38183.87 грн. заборгованість за кредитом; 11,23 грн. заборгованість процентами; 27405,12 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 21.09.2021р. № 2001977985601- 51526, 75 грн., з яких: 33359, 42 грн. заборгованість за кредитом; 18167,33 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 01.12.2024р. склала 117 126, 97 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судові засідання, які були призначені на 10.07.2025р. та 01.09.2025р. не з`явилася, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою її місця реєстрації, втім, конверти з судовими повістками були повернуті суду за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про дати розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України». Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом подачі відзиву на позов. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.05.2021р. між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання сторонами Заяви № 1001884467401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов якого банк надав позичальникові грошові кошти у сумі 57 285 грн., в тому числі на загальні споживчі цілі 57 285 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та розміру комісії з обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% ( 1712, 82 грн. щомісяця), строком на 24 місяці (а.с. 10). Відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування (зв. а.с. 10). Факт надання кредитних коштів [PERSON] у розмірі 57\~285 грн. підтверджується платіжною інструкцією № TR.49605549.19467.8810 від 29.05.2021р. (зв. а.с. 38). Станом на 01.12.2024р. прострочена заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1001884467401 від 29.05.2021р. становить 65\~600,22 грн., з яких: 38\~183, 87 грн. - заборгованість за кредитом; 11,23 грн. - заборгованість по процентах; 27\~405, 12 грн.- заборгованість за комісією (а.с. 39-40). Також, 21.09.2021р. між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання сторонами Заяви № 2001977985601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов якого позичальникові видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 30 000 грн. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії Кредитного ліміту 12 місяців з дня надання Кредитного ліміту, процентна ставка за користування Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО. Реальна річна процентна ставка складає 47,88 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577,58 грн за умови кредитування на суму 10000 грн. (а.с. 12) Відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування (а.с. 13). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001977985601 від 21.09.2021р., боржниці [PERSON] з 12.01.2022 по 03.03.2022р.р. збільшувався кредитний ліміт до 34 000 грн. (а.с. 38). Станом на 01.12.2024р. прострочена заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 2001977985601 від 21.09.2021р. становить 51\~526, 75 грн., з яких: 33\~359, 42 грн. - заборгованість за кредитом; 18\~167, 33 грн. - заборгованість по процентах; 0 грн.- заборгованість за комісією (а.с. 41-42). 22.08.2024р. на адресу відповідачки, АТ «ПУМБ» була надіслана письмова вимога про погашення заборгованості за кредитними договороми (зв. а.с. 35-36). З виписки по особовому рахунку, наданої позивачем, вбачається, що відповідачка [PERSON] активно користувалася карткою та вносила суми для погашення заборгованості (зв. а.с. 42-45). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У постанові Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі № 572/1169/17 (провадження № 61-684св18) вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «Перший Український Міжнародний Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачкою підписано заяву № 1001884467401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, заяву № 2001977985601про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, які містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, то сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок погашення заборгованості, тощо. Кредитні договори у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідачкою обставини підписання кредитних договорів не заперечувались. У постанові Верховного Суду від 25.05.2021р. в справі № 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. № 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. № 75. Отже, надані позивачем розрахунок і виписка з особового рахунку відповідачки, є належними та допустимими доказами в справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідачки, зокрема баланс станом на дату укладання кредитних договорів (надану суму кредиту), всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми сплачених щомісячних процентів. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачкою не надано. Поміж іншого, у розділі «Споживчий кредит» заяви № 1001884467401 від 29.05.2021р. про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачкою визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,99%. Розділ заяви «Графік платежів» містить відомості про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1712, 82 грн. щомісяця. Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування № 1001884467401 від 29.05.2021р. становить 41\~107, 68 грн. Отже умовами, укладеного між сторонами договорів передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касові операції щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Оскільки, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписана відповідачкою, остання не може вважатись частиною договору приєднання, так і не містить чіткого переліку послуг, з яким ознайомилась відповідачка та з яким остання погодилась. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022р. у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022р. у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, як в заяві № 1001884467401 від 29.05.2021р. про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення заяви № 1001884467401 від 29.05.2021р. про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. Враховуючи викладене, суд вважає, що заборгованість відповідачки по комісії за кредитним договором № 1001884467401 від 29.05.2021р., заявлена позивачем у позові, в сумі\~27\~405, 12\~грн. до стягнення не підлягає. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» необхідно стягнути заборгованість за кредитом та процентами у загальному розмірі 89\~721,85 грн. Судові витрати розподілити відповідно положень ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеної суми позову, в розмірі 1\~855,61 грн. (2422,40х89\~721,85 /117 126,97) (п.36\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах») (а.с. 52). На підставі викладеного,

Outcome: partial