Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу. Позов обґрунтовано тим, що 25.10.1999 позивачка з відповідачем уклали шлюб. В шлюбі у них народилися діти, зокрема [PERSON] , 2014 року народження, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Станом на 31.07.2025 шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Позивачка не може забезпечити неповнолітньому [PERSON] належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів відповідача. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, до суду не з`явилася. 03 вересня 2025 року від неї до суду надійшла заява, згідно з якою вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, до суду не з`явився. 03 вересня 2025 року від нього до суду надійшла заява, згідно з якою він просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.10.1999 (а.с. 4), [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.10.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Інгулецької міської ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Україна, актовий запис № 211. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.10.2014 (а.с. 5), [PERSON] народився [INFO] . Батьком зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 233 від 31.07.2025, виданої виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 6), за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , до складу сім`ї якої входять: [PERSON] - чоловік (не проживає); [PERSON] , [INFO] - син. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно з актом обстеження місця проживання від 31.07.2025 (а.с. 7), за адресою: [ADDRESS] , проживає без реєстрації [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , який повністю знаходиться на її утриманні. Батько [PERSON] участі у житті сина не приймає. Згідно з положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Звертаючись до суду із даним позовом, позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частини від доходів відповідача. Суд погоджується із висновком позивачки про наявність правових підстав для стягнення аліментів та враховуючи визнання відповідачем позову, позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі, визначееному позивачкою. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору в дохід держави. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, що становить 50 % від розміру, визначеного Законом України "Про судовий збір".

Outcome: approved