Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У грудні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 0505-1354 від 07.10.2020 року в розмірі 18 367,22 грн, а також судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 07.10.2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 0505-1354, який разом із Правилами складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Сторони за договором узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. На момент звернення позивача до суду строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 28.10.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним із відповідачем. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0505-1354. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0505-1354 від 07.10.2020 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 18 367,22 грн, з яких заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 7 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 000 грн, інфляційні збитки - 305,66 грн, нараховані 3% річних - 61,56 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. 26.12.2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» передано до Подільського районного суду міста Києва на розгляд за територіальною підсудністю. 10.03.2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.05.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому сторона відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача посилається на те, що позивачем не представлено доказів укладення кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020 року, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства. Надана до суду копія Договору, графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять підпису [PERSON] . Позивач посилається на Правила надання грошових коштів, але матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами ознайомлювався відповідач. Крім того, позивачем не надано докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Також заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Сторона відповідача звертає увагу на те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Також позивачем не представлено доказів досудового врегулювання спору. Відтак, у задоволенні позовних вимог за позовною заявою ТОВ «Факторинг Партнерс» просить відмовити. Крім того, заявлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. 04.06.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, у якій зазначено, що укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] договір № 0505-1354 від 07.10.2020 року відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін, сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в тому числі щодо порядку нарахування та оплати процентів за Договором, можливості продовження строку користування кредитними коштами, в порядку та на умовах визначених Договором. Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, а також неодноразово частково сплачував заборгованість, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що між сторонами укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Також позивач посилається на те, що перерахування відповідачу коштів за договором № 0505-1354 від 07.10.2020 року в сумі 7 000 грн підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Ні первісний кредитор, ні позивач не є банківською установою та на них не розповсюджується дія Закону України «Про банки і банківську діяльність». Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів, отже твердження відповідача в цій частині не заслуговують на увагу. З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач сплачував нараховані відсотки та пролонгував строк користування кредитом, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору. При цьому, договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавались недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Вказані стороною відповідача норми закону щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу, пені) є нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки у даному випадку нараховувались відсотки за користування кредитом, які не є пенею. Заходи досудового врегулювання спору між сторонами не вживались оскільки обов`язковий порядок проведення досудового врегулювання у даній категорії справ чинним законодавством не передбачений. 08.09.2025 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 07.10.2020 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № 0505-1354, відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем комісію та проценти за користуванням Кредитом. Відповідно до п. 13 кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020 року цей кредитний договір та Правила разом складають єдиний договір (надалі - Договір) та визначають усі істотні умови Договору. Укладаючи цей Кредитний Договір Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Для того, щоб укласти кредитний договір в електронній формі позичальником [PERSON] пройдено ідентифікацію шляхом використання Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (детальний опис дій користувача - Позичальника наведений у моніторингу дій користувача в ІТС). Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Згідно з п. 5.4 Правил надання споживчих кредитів, затверджених наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 161-П від 01.10.2020 року укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір ,укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник / Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Кредитного Договору). Закон України «Про електронні довірчі послуги» (в редакції закону, чинної на момент укладення кредитного договору) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. Ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Статтею 14 вищезазначеного Закону передбачено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Суд враховує те, що позивач подав до суду паперову копію електронного доказу і хоча сторона відповідача заперечує укладення кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020 року у такій формі, однак не надала відповідного клопотання про витребування оригіналу електронного доказу. Водночас у суду відсутні сумніви щодо невідповідності поданої паперової копії електронного доказу його оригіналу. Як вбачається з матеріалів справи стороною відповідача документи, що складають кредитний договір № 0505-1354 від 07.10.2020 підписувались електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора - А897, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. За інформацією з моніторингу дій користувача в ІТС ТОВ «Укр Кредит Фінанс»: «на номер абонента [NUMBER] 07.10.2020 о 14:48:18 було доставлено SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання». При цьому, суд враховує те, що сторона відповідача не заперечує, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону [NUMBER] належить відповідачу або що на час укладення кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020 відповідач втратив вказаний засіб зв`язку. Із урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Кредитодавець) та [PERSON] кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020 в електронній формі. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору строк кредиту - 21 день, термін платежу - 27.10.2020 року, сума кредиту - 7 000 грн, нараховані проценти - 2940 грн, комісія по кредиту - 0 грн, разом до сплати - 9 940 грн. Пунктом 4 кредитного договору визначено, що протягом строку Кредиту фіксована процента ставка складає 2 % від непогашеної Суми Кредиту за кожен день користування. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування [PERSON] кредиту до закінчення визначеного Кредитним Договором строку, на який надається Кредит. Річна процента ставка складає 730%. Згідно з п. 10 Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити комісію (у разі нарахування), проценти за користування Кредитом та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше Термін платежу шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Згідно з п. 11.1 Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 ЦК України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно. Позивач підтверджує довідкою АТ КБ «ПриватБанк» перерахування 07.10.2020 року кредитних коштів в сумі 7 000 грн відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] за допомогою інтернет-еквайрингу -Liqpay ID платежу - 1443572990. Дана квитанція відповідає вимогам Закону України «Про платіжні послуги». Квитанція підтверджує не тільки ініціювання платіжної операції, але й її успішне здійснення. При цьому еквайр зобов`язаний надати держателю платіжної картки (платнику) квитанцію платіжного терміналу (пункти 156, 160 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.07.2022 р. № 164). У зв`язку з наведеним, квитанція АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, як доказ перерахування грошових коштів за кредитним договором. Більше того, як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250708/75913-БТ від 14.07.2025 року, надано на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] . На таку банківську карту 07.10.2020 зараховано суму 7 000 грн, ID платежу - 1443572990. Також підтверджено, що номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером [PERSON] та на цей номер телефону відправлялась інформацію про підтвердження операції за платіжною карткою № [NUMBER] 07.10.2020 року. Отже, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконано свої зобов`язання за договором, шляхом перерахування обумовленої договором суми коштів на рахунок позичальника. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та належним чином їх не виконує. Згідно з довідкою-розрахунком позивача станом на 06.12.2024 станом за [PERSON] обліковується заборгованість у загальному розмірі 18 367,22 грн, з яких заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 7 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11 000 грн, інфляційні збитки - 305,66 грн, нараховані 3% річних - 61,56 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. При цьому, позивачем надано детальні щоденні нарахування та погашення по договору № 0505-1354 від 07.10.2020 грн станом на 09.11.2011 року, з яких вбачається, що за період з 07.10.2020 по 28.10.2020 року відповідачем здійснювалось погашення кредиту, проценти нараховувались щодення у розмірі 2 % за період з 07.10.2020 року по 14.01.2021 року. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Нарахування відсотків здійснено первісним кредитодавцем відповідно до умов кредитного договору № 0505-1354 від 07.10.2020. При цьому, відповідачем не представлено суду доказів виконання зобов`язання у повному обсязі або ж проведення та надання власного контррозрахунку у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Крім того, відповідач зазначив, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, що не відповідає вимогам Законів України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Разом з тим, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Також, суд звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Встановлено, що кредитний договір № 0505-1354 від 07.10.2020, укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, а відтак відсутні правові підстави для визнання недійсним такого кредитного договору

Outcome: approved