Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У липні 2023 року представник Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь підприємства борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 16 850 грн., 3% річних в сумі 1 574,71 грн., індекс інфляції у сумі 4 667,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідачам, які є споживачами послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] . Зокрема, за період з 01 листопада 2012 року по 26 серпня 2021 року було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 16 850,59 грн., за яку відповідачами сплачено не було, у зв`язку з чим у відповідачів виникла заборгованість з оплати за надані вище послуги. Вказано, що у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України відповідачам було нараховано індекс інфляції в сумі\~ 4 667,53 грн. та 3% річних в сумі 1 574,71 грн. за період з 01 листопада 2012 року по 26 серпня 2021 року. Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 січня 2024 року позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 23 092,83 грн. Вирішено питання розподілу судовий витрат. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2024 року скасовано, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду. 21 серпня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Усатенка В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що позивач при зверненні до суду пропустив строк позовної давності. Крім того, позивач не вказує у позові, що за вказаною адресою встановлені лічильники для обліку води, а тому у разі наявності несплати, заборгованість обраховується за результатами показань лічильника, а не за нормою споживання води з розрахунку на одну особу. Вважає, що позивач протиправно нарахував борг виходячи з норми на одну особу, через те, що позивач замість проведення повірки лічильника зняв його з обліку та не враховує показання лічильника. Позивач невірно розрахував розмір заборгованості, а відповідно невірно розраховано і 3% річних та індекс інфляції. Позивач безпідставно просить стягнути заборгованість за водопостачання з відповідачів солідарно. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 серпня 2021 року [PERSON] на право власності належить 2/3 частки, а [PERSON] належить 1/3 частка квартири. Відповідачі, як співвласники квартири не несуть солідарну відповідальність за утримання майна, що знаходиться в їх частковій власності, а кожен співвласник несе витрати по утриманню майна в межах його частки. 30 серпня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказано, що в даній справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості в період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2023 року. До вимог, які є предметом розгляду справи, які виникли в період з 01 лютого 2017 року по 26 серпня 2021 року строки позовної давності не пропущено. Послуга централізованого водопостачання та водовідведення за лютий 2017 року підлягала сплаті 20 березня 2017 року, відповідно початок виникнення боргу є 21 березня 2017 року зі строком позовної давності на її стягнення 3 роки 21 березня 2020 року. Відповідно до п. 12 та п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки позовної давності з 12 березня 2020 року продовжені на строк дії карантину та з 24 лютого 2022 року зупинені на період воєнного стану, строк позовної давності до вказаної заборгованості не закінчився. Вважає, що до заборгованості, яка виникла в період з 01 лютого 2017 року по 26 серпня 2021 року, відсутні аргументовані підстави для застосування строків позовної давності. За вказаний період сума заборгованості складає 12 314,04 грн. Розмір нарахованих інфляційних втрат складає 1611,08 грн. а розмір 3% річних становить 726,80 грн. Вказано, що до матеріалів справи наданий розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що лічильник холодної води повинен пройти наступну повірку в ІІІ кварталі 2013 року, тобто до 30 вересня 2013 року. Для проведення роз пломбування лічильника з метою його повірки представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» двічі здійснював контрольний вихід за адресою по [ADDRESS] , але двічі доступ до квартирного лічильника надано не було. Вказані обставини зафіксовані актом обстеження від 07 серпня 2013 року за участі двох сусідів та від 10 вересня 2013 року. Оскільки засіб обліку води абонента повірений не був, нарахування за адресою з 01 жовтня 2013 року стало здійснюватися по нормі, а не по показникам лічильника. За адресою\~ з 01 жовтня 2013 року жодного разу та жодним способом не надавались показники квартирного засобу обліку для врахування його показників при нарахуванні плати. Вважає, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. До матеріалі справи додано копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2021 року, у якому вказано адресу реєстрації відповідачів [ADDRESS] , аналогічна обставина підтверджується довідкою ОЖБК № 405 від 09 червня 2021 року. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Усатенко В.Ю. у судовому засіданні заперечив проти позовних вимоги та просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» з 01 квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Судом установлено, що шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі своєчасно їх оплачувати. Суд вважає, що відповідачі споживають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач, в зв`язку з чим між сторонами склалися договірні відносини і виникли взаємні права та обов`язки. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення Згідно розрахунку борг відповідачів перед позивачем за період 01 листопада 2012 року по 26 серпня 2021 року становить 16 850,59 грн. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідачі в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконують. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі мають заборгованість за спожиті послуги. Разом з цим, представником відповідача, адвокатом Усатенком В.Ю. подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. У відповідності до п. 12 Прикінцевих положень ЦК України зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. За п. 14 Прикінцевих положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно наданого розрахунку заборгованості, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, остання нарахована за період з 01 листопада 2012 року по 26 серпня 2021 року. З позовом до суду представник позивача звернувся 26 липня 2023 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві. За вказаного, до задоволення підлягають позовні вимоги за період з березня 2017 року по 28 серпня 2021 року включно у розмірі 12 314,04 грн. Доводи сторони відповідача з приводу протиправного нарахування боргу виходячи з норми на одну особу та необхідності врахування показників лічильника, не заслуговують на увагу,\~ в зв`язку з тим, що відповідачами не проведено обов`язкову періодичну повірку лічильника та не надано доказів, які містять дані про те, ким та коли знято пломбу з водолічильнака для проведення повірки та які показники мав лічильник на момент його зняття для повірки. Звернень щодо здійснення перерахунку відповідачів до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не надходило. Не заслуговують на увагу і доводи з приводу безпідставного стягнення заборгованості в солідарному порядку. У цивільно-правовому зобов`язанні може виникати, зокрема, солідарна та субсидіарна відповідальність. У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Тлумачення статей 540 та 541 ЦК України дає підстави для висновку, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому стягувач у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Отже, солідарна відповідальність це у зобов`язальному праві відповідальність кількох боржників, при якій стягувачу надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність доводів представника відповідача щодо відсутності солідарного стягнення боргу, оскільки у даному випадку кожен із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці. З урахуванням того, що суд встановив факт існування простроченого грошового зобов`язання до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, які передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, суд, враховуючи вищезазначені положення вважає за необхідне стягнути з відповідачів 3% річних в сумі 726,80 грн., індекс інфляції в сумі 1611,08 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, тобто з березня 2017 року по 28 серпня 2021 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial