Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеною заявою, в якій просить встановити факт її проживання у період з 2020 року по 09 березня 2025 року однією сім`єю як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 09 березня 2025 року при виконанні бойового завдання. Заяву мотивує тим, що з 2020 року вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Шлюб зі зниклим безвісти її цивільним чоловіком [PERSON] вони не реєстрували, оскільки вона фактично перебувала у зареєстрованому шлюбі до січня 2023 року з [PERSON] , однак з останнім не проживала як одна родина з 2020 року. За час проживання однією сім`єю з [PERSON] , як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. Зниклий безвісти [PERSON] спілкувався з її батьками та родичами, вона також гостювала у його рідної сестри. 09 березня 2025 року [PERSON] зник безвісти при виконанні бойового завдання під час воєнних дій на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора поблизу населеного пункту Косиця Суджанського району Курської області, про що свідчить сповіщення №184 яке виписане на її ім`я та в якому вона вказана як цивільна дружина [PERSON] . Крім того зазначає, що з ними також проживали її діти від шлюбу, та вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого зазначено [PERSON] так як на час народження дитини він був її чоловіком, але фактично батьком даної дитини є [PERSON] , який не встиг визнати батьківство у зв`язку з призовом його на військову службу. Одним із доказів батьківства [PERSON] щодо сина [PERSON] є результат тесту ДНК [PERSON] та його тітки [PERSON] (рідної сестри [PERSON] ). Факт її проживання з [PERSON] , як чоловіка та дружини, підтверджується довідкою, виданою Снігурівською міською радою, фотокартками, на яких зображені вони разом з їх спільною дитиною, випискою по картковому рахунку, яка підтверджує факт перерахування коштів [PERSON] на її картковий рахунок. Встановлення даного факту заявниці потрібно для реалізації своїх прав у повному обсязі в частині комунікації із органами військового управління, можливості подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку [PERSON] , а також ініціювати питання подання документів для збереження та виплати грошового забезпечення [PERSON] . В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] [PERSON] у наданих письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без участі представника військової частини, щодо вимог заяви [PERSON] просив відмовити у її задоволенні за її недоведеності належними доказами. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що не знав про той факт, що його батько [PERSON] з кимось спільно проживає, батько йому про це ніколи не казав. Восени 2024 року під час спілкування з батьком за допомогою відеодзівінка від показав заявницю однак нічого про неї не сказав. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 березня 2025 року [PERSON] було сповіщено про те, що її цивільний чоловік старший навідник 1 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, зник безвісти 09 березня 2025 року поблизу населеного пункту Косиця Суджанського району Курської області РФ (а.с. 6). З дослідженої обліково-послужної картки до військового квитка серії [NUMBER] , вбачається що військовослужбовця [PERSON] наказом № 377 від 07 грудня 2024 року зараховано до складу військової частини [NUMBER] . Наступним наказом №28 від 28 січня 2025 року зараховано до складу військової частини [NUMBER] . У обліковій картці військовослужбовець [PERSON] зазначив: близьку особу - сестру [PERSON] , 1977 року народження; сімейний стан - розлучений; місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 63). За інформацією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052056273 сформованого 27 червня 2025 року, встановлено що [PERSON] перебував з 02 листопада 2002 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який між ними розірвано 26 травня 2005 року (а.с. 59-60). Також у [PERSON] від вище зазначеного шлюбу є рідний син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого до досягнення сином повноліття з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь його колишньої дружини [PERSON] , що підтверджується постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2021 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за несплату аліментів (а.с. 35-36). Виконавчим комітетом Снігурівської міської ради видано довідку про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Снігурівської міської територіальної громади від 22 травня 2025 року №639/01-300 про те, що [PERSON] , місце реєстрації відсутнє, фактично проживала до грудня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 7). Згідно відповіді № 1414162 від 26 травня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що заявниця з 29 грудня 2021 року по 16 березня 2023 року значилася зареєстрованою за адресою [ADDRESS] . Дата зняття з реєстрації 16 березня 2023 року (а.с. 23). Допитана судом свідок [PERSON] , пояснила, що з 2020 року заявниця та [PERSON] спільно проживали, спочатку жили в неї, а потім переїхали в будинок [ADDRESS] . також пояснила, що вони мають спільну дитину. Допитана судом свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці пояснила, що заявниця та [PERSON] спільно проживали з 2020 року, мають спільну дитину. Допитана судом свідок [PERSON] пояснила, що знайома з цією сім`ю. Заявниця та [PERSON] спільно проживали. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Згідно із вимогами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно до ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати сукупність усіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Отже, критеріями, за наявності яких особи складають сім`ю, є спільне проживання, спільний побут, взаємні права й обов`язки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Під час судового розгляду заявницею не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання її та [PERSON] як жінки та чоловіка, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з [PERSON] постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, надання взаємної допомоги, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з [PERSON] . Заявницею не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки, оскільки не доведено наявності між цими особами дійсно відносини, які носили характер сімейних, що вони були пов`язані спільним веденням господарства та мали взаємні права і обов`язки. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Крім того, суд звертає увагу на те що навіть в обліково-послужній картці до військового квитка військовослужбовець [PERSON] зазначив як близьку особу лише сестру [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявницею не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання її та [PERSON] як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, матеріали справи не містять. Суд вважає, що самі по собі копії спільних фотографії та одноразове перерахування заявниці грошових коштів без доведення ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, жодним чином не можуть свідчити про наявність усталених відносин, які притаманні подружжю. В постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, Верховний Суд зазначив, що показання свідків та спільні фотографії, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання Більш того, суд звертає увагу, що згідно з рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 січня 2023 року у цивільній справі № 481/976/22 (провадження № 2/481/29/23), яке набрало законної сили 21 лютого 2023, заявниця з 09 вересня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що взагалі виключає можливість встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу в цей період. Факт перебування заявниці у зареєстрованому шлюбі також підтверджується інформацією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00052057037 сформованого 27 червня 2025 року (а.с. 57-58). Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За такого, перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18). Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між заявницею та [PERSON] , зокрема у період з 2020 року по 21 лютого 2023 року, є такою, що суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній шлюб [PERSON] вважається розірваним, виходячи з положень ч. 2 ст. 114 СК України, 21 лютого 2023 року. Крім того, не заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що зниклий безвісти [PERSON] фактично є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що за заявою [PERSON] 10 листопада 2022 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь заявниці аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 вересня 2022 року і до повноліття дітей (а.с. 37). Тобто заявниця сама ініціювала питання щодо покладення обов"язку по утриманню дитини [PERSON] на колишнього чоловіка [PERSON] , який записаний батьком дитини. Надані заявницею результати дослідження Медичного центру «МАМА РАРА» № 47658 налізу ДНК «Тітка-дитина», а саме [PERSON] та рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , на які заявниця посилається як на доказ підтвердження батьківства зниклого безвісти [PERSON] відносно її сина [PERSON] , містить застереження: «Тільки для особистого користування. Результат не може використовуватись в суді або для юридичних цілей як доказ про наявність або відсутність зв`язку, оскільки відбір біологічного матеріалу виконувався без ідентифікації учасників», а тому вказаний документ не може бути прийнято до уваги судом (а.с. 8). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, немає, а тому в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed