Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 11.07.2024 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договорами у розмірі 216\~788,10 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що 01.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 103103260. Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 17 000,00 грн., строк кредиту 105 днів. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 67\~787,50 грн., з яких: - 17 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 49\~087,50 грн. - заборгованість за відсотками; - 1\~700 грн. заборгованість за комісією. 04.09.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 4659625. Договором визначено, що сума позики: 10 000,00 грн., строк позики 15 днів. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 34\~036,25 грн., з яких: - \~ \~ \~ \~9 950 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - \~ \~ \~ \~24\~086,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. 28.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 9029238. Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 17 000,00 грн., строк кредиту 105 днів. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 50\~529,10 грн., з яких: - 12 240 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 36\~589,10 грн. - заборгованість за відсотками; - 1\~700 грн. заборгованість за комісією. 15.08.2023\~року між\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та\~ [PERSON] було укладено\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №\~18141-08/2023. Договором визначено, що сума кредиту складає: 15 000,00 грн., строк кредиту 360 днів. 27.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 27122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.12.2023 року до Договору факторингу № 27122023 від 27.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 60 125 грн., з яких: - 15 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 45 125 грн. заборгованість за відсотками. 09.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6122932. Договором визначено, що сума позики складає: 1 500,00 грн., строк позики 65 днів. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 1 від 11.01.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 4\~310,25 грн., з яких: - 1 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 2\~810,25 грн. заборгованість за процентами за користування позикою. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 03.10.2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси. Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Чернявську Л.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024 року. Ухвалою суду від 07.10.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До суду 19.03.2025 року від [PERSON] надійшла заява,\~згідно якого\~просив справу\~розглядати за\~його відсутності,\~позовні вимоги\~не визнав,\~заперечує у\~повному обсязі (а.с. 137) Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 року про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки діловода суду [PERSON] , з метою дотримання розум-них строків розгляду справи, недопущення порушень законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Шарага А.О. № 835/25 від 20.05.2025 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. 21.05.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 22.05.2025 року. Ухвалою суду від 30.05.2025 року справу було прийнято до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02.07.2025 року. У судове засідання 02.07.2025 року сторони не прибули, були сповіщені належним чином. Від [PERSON] до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 29.08.2025 року. Про розгляд справи 29.08.2025 року сторони були сповіщені належним чином. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. До суду надав заяву, згідно якої визнав позов частково у частині основного боргу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.\~268\~ЦПК України\~датою складення\~цього судового\~рішення є 02.09.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103103260. (а.с. 10-17) Згідно п. 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі- кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 17 000.00 грн. Згідно п. 1.3. Кредит надається строком на 105 днів з 01.09.2023 року (строк кредитування). Згідно п. 1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення заборгованості кредиту 15.12.2023 року. Згідно п. 1.5. Загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 4 887.50 грн. в грошовому виразі та 46 729.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 50 787.50 грн. в грошовому виразі та 12 150.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 21 887.50 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 67 787.50 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1700.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45 900.00 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,.2.3 цього Договору. Згідно п. 2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*24. Пунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка с незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом встановленого Графіком платежів першого розрахункового періоду запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку визначену п.1.5.3 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення першого розрахункового періоду, проценти, починаючи з другого розрахункового періоду встановленого Графіком платежів, продовжують нараховуватись за стандартною ставкою, згідно п.1.5.3. Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом першого розрахункового періоду є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк та нарахованих на одну базу протягом будь-якого іншого періоду кредитування, це означає, що протягом першого розрахункового періоду Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Положеннями п. 2.3 договору передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах. Із пункту 6.1 договору суд встановив, що цей кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, а згідно п. 6.5 встановлено, що цей договір сторони визначили таким, що прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Водночас із п. 10 кредитного договору не вбачається електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Із графіку платежів також вбачається відсутність підпису за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». (а.с. 15 зв.) 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 18-20) Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 67\~787,50 грн., з яких: - 17 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 49\~087,50 грн. - заборгованість за відсотками; - 1\~700 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 21) Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису, накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~-\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, із аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (відповідача). або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю). З копії Договору про споживчий кредит, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що вказаний договір не містить підписів сторін, зокрема, і позичальника за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Встановлено, що договір про споживчий кредит № 103103260 від 01.09.2023 року , не містить електронного цифрового підпису, зокрема, у конкретному випадку відповідача або електронного підпису з одноразовим ідентифікатором із зазначенням дати та часу підпису, номером персонального ідентифікатора [PERSON] , який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору позикодавцю ТОВ «Мілоан». Вищевказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що відповідач виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом розгляду судом цивільної справи. У зв`язку з не доведенням позивачем факту як укладення між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] договору про споживчий кредит, так і факту перерахування останньому кредитних коштів, а отже і обставин видачі кредитних коштів, виконання умов договору про споживчий кредит, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 103103260 у розмірі 67\~787,50 грн. 04.09.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 4659625. (а.с. 29-32) Згідно п. 1 Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору трок (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Згідно п. 2 Договору сума позики 10 000 грн., строк договору - 15 днів (19.09.2023 року), орієнтовна реальна річна процентна ставка 4\~345,22 %, орієнтовна загальна вартість позики 11\~687,50 грн. Згідно п. 5.1 Договору підписанням цього Договору позики Позичальник підтверджує він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://clickcredit.ua/informaciya. Згідно п. 24 Договору, він укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Згідно п. 28 Договору рахунок позичальника: [NUMBER] . Зазначений Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором wt2V9CjasP. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 33-34) У подальшому між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено ряд додаткових угод, а саме: 28.07.2021 року укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року; 20.03.2024 року укладено додаткову угоду № 21 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. (а.с. 35-36) Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 21 від 20.03.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги до [PERSON] за договором позики № 4659625 від 04.09.2023 року на загальну суму 34\~036,25 грн., з яких: - 9 950 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, - 24\~086,25 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 38) Разом з тим, позивачем не надано жодного первинного документу, який би підтверджував факт перерахування ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» кредитних коштів на зазначені відповідачем реквізити платіжної картки, а також фактичне користування останнім кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина 1\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до положень частини 2\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 755/2284/16-ц. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог частини 3 та 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частини 1\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1\~статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог\~статті 83 ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами 1 - 3\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду,\~позивач у\~позовній заяві\~виклав обставини,\~якими обґрунтовував\~свої вимоги,\~зазначив докази,\~що підтверджують\~вказані обставини,\~разом з\~тим,\~не заявляв\~клопотання про\~вжиття заходів\~забезпечення доказів,\~та не\~зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року по справі 755/18920/18. Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договорами не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.05.2020 року по справі № 219/1704/17. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові і який досліджувався судом першої інстанції, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Зважаючи на\~викладене,\~у зв`язку\~з недоведеністю\~позивачем факту\~перерахування кредитних\~коштів та\~фактичного користування\~відповідачем цими\~коштами,\~суд не\~вбачає підстав\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~у заявленому\~розмірі,\~ суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором позики № 4659625 у розмірі 34\~036,25 грн. 28.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 9029238. (а.с. 45-52) Згідно п. 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі- кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 17 000.00 грн. Згідно п. 1.3. Кредит надається строком на 105 днів з 28.07.2023 року (строк кредитування). Згідно п. 1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення заборгованості кредиту 10.11.2023 року. Згідно п. 1.5. Загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 4 887.50 грн. в грошовому виразі та 46 729.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 50 787.50 грн. в грошовому виразі та 12 150.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 21 887.50 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 67 787.50 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1700.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45 900.00 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,.2.3 цього Договору. Згідно п. 2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*24. Пунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка с незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом встановленого Графіком платежів першого розрахункового періоду запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку визначену п.1.5.3 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення першого розрахункового періоду, проценти, починаючи з другого розрахункового періоду встановленого Графіком платежів, продовжують нараховуватись за стандартною ставкою, згідно п.1.5.3. Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом першого розрахункового періоду є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк та нарахованих на одну базу протягом будь-якого іншого періоду кредитування, це означає, що протягом першого розрахункового періоду Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Положеннями п. 2.3 договору передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах. Із пункту 6.1 договору суд встановив, що цей кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, а згідно п. 6.5 встановлено, що цей договір сторони визначили таким, що прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Водночас із п. 10 кредитного договору не вбачається електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Із графіку платежів також вбачається відсутність підписи за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». (а.с. 50 зв.) Водночас встановлено, що у цьому письмовому доказі, що наданий позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог також, як і в кредитному договорі, відсутній електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 53-55) Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 від 26.12.2023 року до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 50\~529,10 грн., з яких: - 12 240 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 36\~589,10 грн. - заборгованість за відсотками; - 1\~700 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 56) Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису, накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~-\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, із аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (відповідача). або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю). З копії Договору про споживчий кредит, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що вказаний договір не містить підписів сторін, зокрема, і позичальника за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Встановлено, що договір про споживчий кредит № 9029238 від 28.07.2023 року не містить електронного цифрового підпису, зокрема, у конкретному випадку відповідача або електронного підпису одноразовим ідентифікатором із зазначенням дати та часу підпису, номером персонального ідентифікатора [PERSON] , який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору позикодавцю ТОВ «Мілоан». Вищевказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що відповідач виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом розгляду судом цивільної справи. За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем факту як укладення між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] договору про споживчий кредит, так і факту перерахування останньому кредитних коштів, а отже і обставин видачі кредитних коштів, з метою доведення виконання умов договору про споживчий кредит, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 9029238 у розмірі 50\~529,10 грн. 15.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 18141-08/2023. (а.с. 64-69) Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору сторони погодили розмір кредиту 15 000,00 грн, строк кредитування у 360 днів з датою погашення 08.08.2024 року. Відповідно до п. 1.4.1 Договору, процентна ставка 2,50%. Відповідно до п. 1.6 Договору сторони погодили, що кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної карти № 4149-49хх-хххх-9724. Відповідно до Графіку платежів загальна вартість кредиту становить 150\~000 грн., проценти за користування кредитом 135\~000 грн. (а.с. 67 зв.) Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W2975. В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який є додатком до договору (а.с. 68-69). Суд вважає доведеним факт укладення 15.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту № 18141-08/2023, оскільки відповідачем не надано доказів на старостування наявної заборгованості та факту укладання даного договору. 27.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 27122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 70-73) Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.12.2023 року до Договору факторингу № 27122023 від 27.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 60 125 грн., з яких: - 15 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 45 125 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 74) Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 18141-08/2023 у розмірі 60 125 грн. 09.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6122932. (а.с. 78-82) Згідно п. 2.1 за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суми позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Згідно п. 2.2 Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Згідно п. 2.3 Тип позики: довгострокова; мета для задоволення власних потреб; сума позики 1\~500 грн.; строк позики 13.11.2023 року (65 днів) Відповідно до п. 2.4.3 договору, процентна ставка становить 3,00000 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір позики підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором w05373. Відповідно до Графіку обов`язкових платежів загальна вартість кредиту становить 2\~285,25 грн., проценти за користування кредитом 785,25 грн. (а.с. 84) В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який є додатком до договору (а.с. 85-87). 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. (а.с. 88-92) Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 1 від 11.01.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 4\~310,25 грн., з яких: - 1 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 2\~810,25 грн. заборгованість за процентами за користування позикою. (а.с. 93) Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 грн. Щодо стягнення процентів. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 1 від 11.01.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 4\~310,25 грн., з яких: - 1 500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 2\~810,25 грн. заборгованість за процентами за користування позикою. (а.с. 93) З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі 785,25 грн., оскільки заборгованість нарахована в межах строку, визначеного у Графіку обов`язкових платежів (а.с. 84). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість частини заявлених позовних вимогу розмірі 62\~410,25 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 28,78 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно - в сумі 935,72 грн.

Outcome: partial