Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] 17.09.2019 укладено кредитний договір №501185197, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 39161,36 грн. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31\~964,44 грн станом на 25.03.2025, яку й просили стягнути з відповідача та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 17.09.2019 між Акціонерним товариством\~«Альфа-Банк»\~та [PERSON] \~ укладено\~оферту про\~укладання угоду\~про обслуговування\~кредитної карти\~та відкриття\~відновлюваної кредитної\~лінії №501185197(кредитний договір) (а.с.9) Разом з тим, судом встановлено, що 17.09.2019між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписана анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.13). Відповідач ознайомився з умовами договору та діючими тарифами та зобов`язується виконувати його умови, що підтверджується його власним підписом на анкеті-заяві. Згідно з витягом із державного реєстру банків АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк» (а.с.22-23). Згідно з офертою на укладання угоди про надання кредиту №501185197, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії банк надав позичальнику кредит у сумі 39161,36 грн, з встановленою процентною ставкою 21,99% на 36 місяців, встановлено кредитний ліміт 200\~000грн з процентною ставкою 26,00% річних на три роки з моменту випуску (а.с.9). Відповідно до меморіального ордеру №25917 від 17.09.2019 на картковий рахунок [PERSON] було перераховано 39161,36грн, згідно кредитного договору №501185197 від 17.09.2019 (зворот а.с.13). Отримання та користування кредитом підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №501185197 від 17.09.2019 станом на 25.03.2025 за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 31964,44 грн та випискою по рахунку з кредитної карти за періоди з 19.09.2019 по 17.02.2022 (а.с.18,14-17). Позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо невиконання договірних зобов`язань від 11.04.2025, проте [PERSON] не вжито жодних заходів щодо усунення порушених умов кредитного договору №501185197 (а.с.18-20). Таким чином, факт укладення договору про надання банківських послуг між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідачем були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів, що призвело до невиконання взятих на себе зобов`язань. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 28.01.2025 між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» укладений договір №1006 про надання послуг (а.с.26-29). Відповідно до договору, за надання послуг, що полягають у вчиненні виконавцем дій передбачених п.1.1.1 п.1.1.2 цього договору, замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375грн; за отримання рішення суду 225грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів 7,85%. Згідно з ч.1 ст.133ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133ЦПК\~України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137ЦПК\~України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137ЦПК\~України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137ЦПК\~України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137ЦПК\~України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 28.01.2025, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3109,21 грн. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved