Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс», позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулася з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) в якому просила стягнути з останньої заборгованість у розмірі 24500,00 гривень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та з витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Договору №4002578 від 06 січня 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом. 26.07.2024 на підставі Договору факторингу №26-07/2024, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про споживчий кредит №4002578 від 06 січня 2022 року укладеним, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ,\~а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором\~№4002578 від 06 січня 2022 року в сумі 24500,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 13500,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1000,00 гривень заборгованість за комісіями.\~У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено учасникам справи щодо строків подання письмових заяв по суті справи. 09 квітня 2025 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача у зв`язку з неявкою її представника. 02 червня 2025 року справу знято з розгляду. Представник позивача у розові просила проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс», позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що\~06 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит №4002578. (а. с. 16-20) Відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту №4002578, що містить у собі умови кредитування. (а. с. 21) 26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс»» був укладений Договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс»» право вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №4002578 від 06 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а. с. 31- 39) Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу\~№26-07/2024 від 26 липня 2024 року,\~позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору\~№4002578 від 06 січня 2022 року\~в сумі 24500,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень заборгованість за кредитом, 13500,00 гривень заборгованість по процентам, 1000,00 заборгованість по комісії, 0,00 гривень заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). (а. с. 6) Отже позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] за кредитним договором\~№4002578 від 06 січня 2022 року,\~укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок \~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України ,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань станом на 20.01.2025 має заборгованість за кредитним договором №4002578 від 06 січня 2022 року:\~10000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 13500,00 гривень заборгованість за відсотками, що у загальному розмірі складає 23500,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а. с. 30) Що стосується позовних вимог про стягнення комісії, суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 1000,00 гривень заборгованості за комісією. Згідно п. 1.5.1. Кредитного договору зазначено, що комісія за надання кредиту: 1000,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проте, ці вимоги не підлягають задоволенню, бо стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».\~\~ Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь ТОВ «Мілоан», що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 1000,00 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за\~кредитним договором №4002578 від 06 січня 2022 року у розмірі 23500,00 гривень,\~що складає\~заборгованість за тілом кредиту 10000,00 гривень, заборгованість за відсотками 13500,00 гривень,\~у стягненні комісії у сумі 1000,00 гривень слід відмовити. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України,\~ судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~ Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.\~ До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:\~ 1) на професійну правничу допомогу;\~ 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;\~ 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;\~ 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат\~ розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Заявку на надання юридичної допомоги №32 від 02.12.2024, згідно якої адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано позивачу послуги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано позивачу послуги: надання усної консультації з вивченням документів 2 години вартістю 3000 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 години вартістю 6000 гривень; Витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року із зазначенням аналогічних послуг та вартістю за них у розмірі 9000 гривень. (а. с. 11-12, 14-15) Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2264,21 гривень.

Outcome: partial