Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач 30.07.2024 звернувся із зазначеним позовом до Дарницького районного суду м. Києва. Позивач просить: 1. Виділити у приватну власність відповідачки - [PERSON] , в порядку поділу майна подружжя, автомобіль «Mazda-6», д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , 2014 р.в., стягнувши з [PERSON] , на його - [PERSON] користь компенсацію вартості 1/2 частини вказаного автомобіля у розмірі 279 350,00 грн. 2. Стягнути із відповідачки - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 935,00 грн, та інші витрати, пов`язані з розглядом справи - 2 500,00 грн. Ухвалою від 04.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження. На обгрунтування позову позивач зазначив наступне: «14.02.2009 між мною - [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка) було укладено шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (копія свідоцтва про шлюб додається). Від вказаного шлюбу ми маємо малолітніх дітей: [PERSON] , 2015 р. н. та [PERSON] , 2017 р. н., які проживають разом з нами за адресою: [ADDRESS] . 11.01.2024, перебуаючи у зареєстрованому шлюбі, нами спільно було прийнято рішення щодо придбання автомобіля «Mazda-б», д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , 2014 р.в., об`єм двигуна 2488 смЗ (копія довідки Головного сервісного центру МВС від 6.06.2024 р. додається). Також спільним рішенням ми визначили, що вказаний автомобіль буде оформлений на відповідачку. Даний договір було укладено в інтересах сім`ї. Цивільні права та обов`язки за цим договором виникли в обох із подружжя. Відповідачка усвідомлювала, що на момент придбання автомобіля, останній буде об`єктом спільної сумісної власності. Грошові кошти за придбання вказаного автомобіля у розмірі 12 000 дол. СПІА. були сплачені спільно, у повному обсязі, у період перебування сторін у шлюбі. З моменту придбання спірного автомобіля ним користується виключно відповідачка. У зв`язку з цим, спірний автомобіль був придбаний за час шлюбу, за спільні кошти подружжя, а отже, є спільною сумісною власністю подружжя незважаючи на те, що спірний автомобіль оформлений на відповідачку. Зважаючи на те, що спірний автомобіль був придбаний мною та відповідачкою під час зареєстрованого шлюбу, за спільні кошти, вищевказане майно належить нам на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу в судовому порядку. Згідно консультаційного висновку оцінювача ТОВ «Реал Експерт» від 12.07.2024 вартість автомобіля «Mazda-6», д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , 2014 р.в., становить 558 700 грн. (копія консультаційного висновку оцінювача ТОВ «Реал Експерт» від 12.07.2024 р. додається). За складання вказаного консультаційного висновку позивач сплатив 2 500 грн, що відповідно до до ст. 133 ЦПК України, належить до витрат, пов`язаних з розглядом справи (копії рахунку-фактури № 1107/1 від 11.07.2024 р. та квитанції «Монобанк» від 11.07.2024 р. додаються). Зважаючи на те, що вказаним автомобілем користується відповідачка, просить суд про виділення спірного автомобіля у приватну власність відповідачки, зі стягненням з неї вартості 1/2 частини спірного автомобіля, у розмірі 279 350,00 грн (558 700 : 2 = 279 350 грн). Останнім часом відповідачка заперечує моє право власності у спірному автомобілі, вважає, що спірний автомобіль належить виключно їй та може розпоряджатися їм самостійно, що змушує мене звертатися до суду за захистом своїх прав.» Просить урахувати правову позицію, яку висловлив Верховний Суд в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №725/1776/18. На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зазначає, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи становить - 13 968,00 грн, очікувані витрати ще 13 968,00 грн, разом - 27 935,00 грн (оплата витрат на професійну правничу допомогу). Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є законним представником дитини з інвалідністю - [PERSON] , 2015 р.н. (копія посвідчення дитини з інвалідністю серії ДДА № 054819 додається). 22.10.2024 відповідачка подала відзив, у якому просила відмовити у позові з таких підстав. 11.01.2024 нею укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу (надалі договір купівлі-продажу) № 7165/24/00030 з ПП «АВТОВИР» на підставі укладеного договору комісії з власником [PERSON] . Договір купівлі - продажу здійснювався в електронній формі в застосунку «Дія», тому копію подає в документальному вигляді, засвідчену своїм підписом. Просила прийняти паперову копію Договору купівлі продажу як доказ в зв`язку з тим, що він був підставою для проведення перереєстрації Авто. [PERSON] (паспорт Серія [NUMBER] від 31.01.2003) є її рідною сестрою та проживає на території Італії з 30.05.2022. У зв`язку з тим, що [PERSON] виїхала за кордон, договір купівлі-продажу укладався без її присутності. Вартість Авто, відповідно до договору купівлі-продажу становить 400 000,00 гривень. При перереєстрації права власності на Авто на підставі Заяви № 206998.6793 від 11.01.2024 була проведена перереєстрація Авто на ім`я позивачки, вартість Авто, відповідно прийнятої заяви становить 400 000,00 гривень. Оплата за договором купівлі-продажу не здійснювалась. Для можливості перереєструвати Авто позивачка надала розписку на ім`я [PERSON] щодо оплати 400 000,00 гривень до 30.09.2024, у разі несплати вона зобов`язана повернути право власності на Авто [PERSON] (розписка додається). Будь-якого підтвердження перерахування коштів позиівачка не має. Банківські виписки по оплаті вартості Автомобілю відсутні. Як свідчить практика Верховного Суду у справі № 158/2229/16-ц, «З урахуванням положення статей 208 та 218 ЦК України, суд виходить з того, що передача грошових коштів від однієї фізичної особи до іншої у сумі, яка у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, не може підтверджуватись в суді виключно свідченнями сторін/свідків». Разом з тим, Позивач надає неправдиву інформацію та вводить суд в оману стверджуючи, що було сплачено за Авто 12 000 доларів. Такі дії Позивача підтверджують, що Позивач не знав про придбання Авто та не сплачував його вартість згідно договору купівлі-продажу. Консультаційний висновок ТОВ «Реал Експерт» виконаний 12.07.2024, через 6 місяців після придбання Авто, та вказує на ймовірну ринкову вартість схожого на ринку авто, але огляд Авто фактично здійснено не було здійснено, не вказано пробіг Авто. Отже вказана ймовірна вартість не відповідає реальній вартості Авто, яка була зафіксована в договорі купівлі-продажу. Відповідно до постанови ОП КЦС у справі № 127/7029/15-ц у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Позивачка не здійснювала продаж Авто. Придбання Авто відбувалося на підставі договору купівлі-продажу з визначенням його вартості. Реальна вартість Авто, визначена договором купівлі-продажу, становить 400 000,00 гривень. Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна зі сторін повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів вартості Авто на дату укладення договору купівлі-продажу та оплати [PERSON] за Авто 12 000 доларів, що свідчить що Позивач взагалі не був обізнаний в укладенні договору купівлі-продажу і реальній вартості Авто. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, потрібно визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вартість Авто на дату придбання становила 400 000 тисяч гривень. Відповідно реальна вартість визначена договором купівлі-продажу та не потребує додаткових оцінок. У зв`язку з відсутністю Власника Авто при підписанні договору купівлі-продажу Оплата за Авто не здійснювалась. Позивачка написала розписку щодо оплати 400 000 гривень до 30.09.2024, у разі несплати вона зобов`язана повернути право власності на Авто [PERSON] Зазначена купівля-продаж Авто була здійснена без згоди Позивача. \\ Щодо права власності Відповідачки на Авто. Позивач дізнався на підставі відповіді Головного сервісного центру МВС на запит Адвоката Позивача Вячеслава Єфсеева від 30.05.2024, тільки 06.06.2024. Пунктом 3 статі 61 Сімейного Кодексу України передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Договір, який було вчинено 11.01.2024, не укладався в інтересах сім`ї, оплата за договором не здійснювалась. 16.01.2024 Відповідачка оформила нотаріальну довіреність на [PERSON] для керування та використання Авто за кордоном. [PERSON] до цього часу здійснює користування та керування транспортним засобом за межами України, а отже Відповідачка Авто не використовує в будь-яких цілях. Відповідно до частини другої статті 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Авто ніколи не знаходилося у фактичному володінні Відповідачки, керування Авто передано третій особі, договір купівлі-продажу юридично не виконаний, а отже використання на потреби сім`ї не здійснювалося та не здійснюється. Наразі за договором купівлі-продажу від 11.01.2024 Відповідачка має зобов`язання щодо сплати за Авто перед [PERSON] на підставі розписки від 11.01.2024 у розмірі 400 000 грн. Позовними вимогами Позивач визнав згоду щодо придбання Авто. А отже, якщо Позивач вважає придбання Авто спільною власністю, відповідно і витрати на придбання Авто повинні бути розділені між сторонами. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникають. Оскільки Відповідачка має борг на Авто у розмірі 400 000 гривень, відповідно Позивач повинен також сплатити [PERSON] існуючий борг за Авто у розмірі 400 000/2= 200 000 гривень. А отже оплата за Авто також підлягає поділу і може бути як добровільною так і в судовому порядку. Згідно практики ОП КЦС Неподільна річ (наприклад, автомобіль) не може бути реально поділений між подружжям, що як правило, встановлюється на підставі висновку відповідної судової експертизи, а інший з подружжя не згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки, або інша сторона не бажає сплачувати таку компенсацію та відповідно попередньо не вносить на депозитний рахунок суду належну грошову суму, то суд визнає за кожним із подружжя право власності на належну їм частку в спільному майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Статтею 70 СК України встановлено, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: - дитину з інвалідністю - [PERSON] , 2015 р. н, та дитину - [PERSON] , 2017 р.н.Оби два сина проживають з Відповідачкою на її повному забезпеченні. Проживання з нею підтверджуються Актом обстеження житлово-побутових умов від 12.08.2024 року, обстеження проведено Депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області VII Крепаком Ігорем Володимировичем . Відповідачка змушена була виїхати з власного помешкання в зв`язку з насильницьким поводженням зі мною Позивача та поданими численними позовами. Аліменти та/або будь-які гроші на утримання спільних дітей Позивач не платить. На підставі цього вважає. що її частина в будь-якому спільному майні повинна бути збільшена. З точки зору Авто, якщо б воно знаходилось у фактичному користування, повинна була б скласти 100% в зв`язку з використанням його задля дітей. Тому просить не враховувати вимогу Позивача, а встановити справедливий розмір виходячи з норм діючого законодавства України. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, застосовано такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 14.02.2009 між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка) укладено шлюб у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (копія свідоцтва про шлюб а.с. 7). Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11.11.2024 у справі № 572/818/24, яке набрало законної сили 11.12.2024, шлюб між сторонами розірвано. 11.01.2024 ПП «Автовир», який діяв як комісіонер від імені продавця (власника транспортного засобу - [PERSON] ) та [PERSON] як покупець уклали Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7165/24/00030 (далі - Договір) (Електронна копія Договору а.с. 41). 11.01.2024 Територіальним сервісним центром № 4641 здійснено перереєстрацію транспортного засобу «Mazda-6», VIN [NUMBER] , 2014 р.в., об`єм двигуна 2488 см3 на підставі укладеного в суб`єкта господарювання Договору купівлі-продажу транспортного засобу (копія довідки Головного сервісного центру МВС від 06.06.2024 (а.с. 8). При цьому, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль «Mazda-б», VIN [NUMBER] , 2014 р.в., об`єм двигуна 2488 см3, зареєстровано за [PERSON] з д.н.з. [NUMBER] (а.с. 99). Отже, спірний автомобіль придбано подружжям під час перебування в шлюбі. Право власності на автомобіль оформлене на відповідачку (а.с. 8, 99). Висновки суду щодо доведення факту проведення оплати за договором у момент його підписання.. Згідно з п. 2.1 Договір купівлі-продажу транспортного засобу «Передача Транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання договору.» Згідно з п. 2.2 цього Договору «Покупець набуває право власності на Транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього Договору.» За п. 3.3 Договору «За домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 400 000,00 грн». Відповідно до п. 5.1 Договору «Покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, оплатити продавцю ціну Транспортного засобу, зазначену у п. 3.1 Договору, в порядку та на визначених цим Договором, прийняти Транспортний засіб.» У Акті огляду реалізованого транспортного засобу № 7165/24/000060 від 11.01.2024 (у разі комісійної торгівлі) власником зазначено - [PERSON] , покупцем є [PERSON] . Вартість ТЗ 400 000,00 грн. Дата набуття Покупцем права власності на ТЗ 11.01.2024 (а.с. 42). Цей Договір було укладено в інтересах сім`ї. Цивільні права та обов`язки за цим договором виникли в обох із подружжя. Відповідачка не надала належних, допустимих і достовірних доказів, яких було б достатньо для спростування презумпції того, що придбаний у шлюбі автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Доводи відповідачки, що Договір, який було вчинено 11.01.2024, не укладався в інтересах сім`ї, оплата за договором не здійснювалась, спростовано змістом Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7165/24/00030 та Акту огляду реалізованого транспортного засобу № 7165/24/000060 від 11.01.2024, з яких суд установив, що: - договірна вартість ТЗ на момент укладення Договору становила 400 000,00 грн - дата набуття Покупцем права власності на ТЗ 11.01.2024 - враховуючи, що договір підписано обома сторонами сторонами, суд виснував, що покупцем здійснено повну оплату вартості майна в момент підписання договору, Транспортний засіб продавцем передано покупцю, який прийняв його в момент підписання договору, оскільки це обумовлено ситоронами Договору в самому його тексті. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього Договору (пункти 2.1., 2.2., 3.1. Договору). Твердження Відповідачки щодо видачі нею 16.01.2024 нотаріальної довіреності на ім`я [PERSON] для керування та використання Авто саме [PERSON] за кордоном (в Італії), а не Відповідачкою в інтересах сімї, не спростовують презумпцію спільності майна подружжя, придбаного ним у сумісну власність, оскільки предметом доказування (а для відповідачки - спростування) у цій справі є факт придбання спірного авто у період шлюбу, за кошти подружжя та в інтересах сім`і. Окрім того, жодних доказів придбання спірного авто Відповідачкою саме у [PERSON] - для подальшою користування цим автомобілем самою ж [PERSON] , але вже не як власницею, а на підставі довіркеності, виданою відповідачкою, зокрема, копії нотаріальної довіреності на ім`я [PERSON] , відповідачкою суду не надано. З тих самих підстав не є належним і достовірним доказом невикористання Відповідачкою спірного автомобіля інформація, надана Державною митною службою України щодо перетину митного кордону України спірним транспрортним засобом 21.01.2023, оскільки згідно з цією інформацією автомобіль виїхав на інших номерах, а не на тих, які видано відповідачці після його купівлі (а.с. 100-101.. Доводи позивача, що грошові кошти за придбання вказаного автомобіля подружжям внесено саме у розмірі 12 000,00 доларів США не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Достовірних доказів того, що Відповідачка має борг за Авто у розмірі 400 000,00 гривень, Відповідачка Суду не надала, тому її доводи, що Позивач повинен також сплатити [PERSON] існуючий борг за Авто у розмірі 400 000/2= 200 000 гривень, а отже оплата за Авто також підлягає поділу і може бути як добровільною так і в судовому порядку, суд відхиляє як недоведені. Розписку, видану [PERSON] 11.01.2024 [PERSON] про те, що вона обіцяє «повернути гроші за придбаний 11.01.2024 автомобіль «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] [PERSON] у розмірі 10 000,00 грн до 30 вересня 2024 року, а у випадку неоплати цієї суми обіцяє повернути автомобіль [PERSON] », суд оцінює як недостовірний доказ, оскільки її спростовано іншими доказами - Договором, Актом огляду, (а.с. 44). Суд відхиляє доводи відповідачки, що реальна ринкова вартість спірного майна на момент розгляду справи становить договірну ціну - 400 000,00 грн (за п. 3.3 Договору «За домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 400 000,00 грн»), оскільки ця ціна не ринковою на момент розгляду справи. Також суд не бере до уваги наданий відповідачкою консультаативний висновок, згідно з яким вартість складає 396 560,00 грн (а.с. 77), оскільки він не відповідає критерію допустимості, тому що не є висновком експерта, і заперечується іншою стороною. З метою визначення вартості спірного автомобіля суд бере до уваги висновок судової транспортно-товарозначвої експертизи № 2249 від 16.04.2025, який спростовує вартість автомобіля, зазначену у наданому позивачем консультаційному висновку оцінювача про вартість автомобіля від 12.07.2024, оскільки саме висновок судової транспортно-товарозначвої експертизи відповідає всім критеріям, що вимагає процесуальний закон. Згідно з цим висновком вартість спірного автомобіля складає 504 050,00 грн. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, частки обох з колишніх подружжя у праві власності на спірний автомобіль, є рівними, по . Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Тобто автомобіль в розумінні вимог вказаного закону є неподільною річчю. Згідно ч. 2, 4 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі 127/7029/15-ц, згідно з яким поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Оскільки автомобіль є неподільною річчю, право власності на нього зареєстроване за відповідачкою, він знаходиться у її фактичному користуванні, а позивач згоден отримати компенсацію своєї частки, з відповідачки на користь позивача Суд стягує матеріальну компенсацію вартості його частки у розмірі 252 025,00 грн (504 050,00 грн : 2 = 252 025,00 грн). Враховуючи, що з метою визначення вартості спірного автомобіля суд взяв до уваги саме висновок судової транспортно-товарозначвої експертизи № 2249 від 16.04.2025, який спростовує вартість автомобіля, зазначену у наданому прозивачем консультаційному висновку оцінювача про вартість автомобіля від 12.07.2024, суд не стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати з проведення оцінки. Оскільки обидві сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд не стягує судовий збір з відповідачки. Також Суд ухвалює повернути оригінал розписки від 11.01.2024 представнику відповідачки адвокату Назаренко С.в. наручно - згідно її письмової заяви від 21.07.2025.

Outcome: partial