Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Никонова Марина Олександрівна\~\~звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміни черговості в спадкуванні, усунення від права спадкування, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08.08.2025 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було винесено рішення по справі № 727/9502/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім?єю, зміни черговості в спадкуванні, усуненні від права спадкування, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності в порядку спадкування. Однак, під час винесення рішення судом не була розглянута позовна вимога щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачкою та не вирішено питання щодо стягнення з відповідача судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. Тому на підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 000 грн (тридцять шість тисяч грн 00 коп); стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , сплачений судовий збір в розмірі 10977, 80 грн (десять тисяч дев?ятсот сімдесят сім гривень 80 коп). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2025 року прийнято до розгляду дану заяву. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Федіна В.Ю. надійшло заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. В якому зазначено те, що з тексту позовної заяви вбачається, що позивачем будуть заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу адвоката без їх попереднього (орієнтовного) розрахунку суми, що прямо суперечить вимогам ст. 134 ЦПК України. Тобто, із системного аналізу норм процесуального права можна зробити висновок, що у випадку не заявлення позивачем або його представником разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правову допомогу є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про стягнення таких витрат за результатами розгляду справи, оскільки це свідчить про порушення, в тому числі, принципу правової визначеності для відповідача. Зазначає, що судом задоволені позовні вимоги частково, а саме: встановлений факт спільного проживання, змінена черговість спадкування та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом. В частині двох інших позовних вимог - відмовлено. Звертаю увагу суду на вимогу статті 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи вказані вище обставини, а також вимоги ст.137 ЦПК України категорично заперечують щодо стягнення всіх судових витрат в повному обсязі з відповідача, оскільки це буде суперечити вимогам як процесуального закону, так і нести надмірний тягар на відповідача. Оскільки суд допустив адвоката Никонову М. до участі у справі на підставі ордера, який виданий за наслідками укладення договору про надання правової допомоги від б/н від 01.10.2024 року, і цей факт призюмується, тобто не підлягає доказуванню, а копія цього договору не додана як до ордера, так і до клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, як доказ договірних правовідносин сторін з приводу надання правової допомоги, просить суд також з цих підстав відмовити в задоволенні клопотання. З акту наданих послуг, вбачається, що до складу наданих послуг включено: збір доказів для подання позову (запити) та складання позовної заяви та подача документів до суду. Як вже було вище вказано повноваження адвоката Никонової М. на представлення інтересів позивача [PERSON] виникли після підписання договору, а саме з 01.10.2024 року, то відповідно і надання послуг з приводу збору доказів для подання позову та складання позовної заяви, а також подача документів до суду нічим не підтверджується та виходить за межі договірних правовідносин адвоката з клієнтом [PERSON] . Також звертає увагу на копію квитанції до прибуткового касового ордеру доданої до клопотання про сплачені позивачкою кошти адвокату, оскільки підставою такої квитанції є договір про надання правової дороги б/н від 01.05.2025 року, тобто на підставі ще одного (третього) договору, який не має жодного відношення до матеріалів даного цивільного провадження. Інші послуги вказані у звіті, зокрема відвідування 6 судових засідань також не підтверджуються матеріалами справи. Так, згідно акту наданих послуг підготовка клопотань про виклик свідків і витребування доказів не може займати час в тривалістю по годині на кожне клопотання та коштувати по 2 000 грн. за кожне, так як, з самого тексту клопотання вбачається, що його зміст по суті охоплює один абзац. Тобто, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню при написанні даних клопотань не передбачено, а це говорить про те, що понесені витрати на підготовку таких клопотань не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами. На підставі вищевикладеного, враховуючи зазначене, вважають, що клопотання про стягнення витрат на правову допомогу є необгрунтоване, безпідставне, суттєво завищеними сумами, внаслідок того, не може бути задоволено. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представники позивача та відповідача спрямували суду заяви про проведення судового засідання в їх відсутності. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Згідно з ордером на надання правничої допомоги серії АХ №1214386 від 11.10.2024 представляє інтереси [PERSON] адвокат Никонова М.О. Між адвокатом Никоновою М.О. та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги від 01.05.2024 року. Крім того, представником позивача зазначено, що в ордері адвоката допущена помилка, а саме невірно вказана дата укладення договору про надання правничої допомоги. В ордері мала б зазначатися дата 01.05.2024 р. замість 01.10.2024 р. Згідно акту наданих послуг від 09.08.2025 року та рахунку-фактури № 1 від 09.08.2025 року загальна вартість послуг адвоката Никонової М.О. складає 36\~000 грн., а саме: збір доказів для подання позову (запити до ДПС України, до КНП ЧМР «Центральна міська клінічна лікарня», до Чернівецький обласний центр ЕМД та МК, к-ть год. 2, загальна сума 4000 грн., складання позову та подача документів до суду, к-ть год. 5, загальна сума 10000 грн., складення відповіді на відзив, к-ть год. 2, загальна сума 4000 грн., клопотання про виклик свідків, к-ть год. 1, загальна сума 2000 грн., клопотання про витребування доказів, к-ть год. 1, загальна сума 2000 грн., складення клопотання про проведення молекулярно-генетичної експертизи, к-ть год. 1, загальна сума 2000 грн., відвідування 6 судових засідань к-ть год. 6, загальна сума 12000 грн. Згідно довідки № 1 від 11.08.2025 року зазначено, що згідно рахунку-фактури № 1 від 11.08.2025 року адвокатом Никоновою М.О. отримано від [PERSON] гонорар у розмірі 36000 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 11.08.2025 року адвокатом Никоновою М.О. прийнято від позивача [PERSON] 36000 грн. Відповідно до частини 1 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з частинами 1, 2 статті 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 58\~ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Частинами 1, 3 статті 60\~ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Статтею 134\~ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частинами першою третьою статті 246\~ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Зі змісту статей 10\~-\~13\~ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. На підставі частини другої 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Зі змісту частини другої статті 134\~ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі №927/26/18, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений. У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Представником позивача дотримано порядок подачі даної заяви. Згідно із частинами третьою, четвертою, п`ятою, шостою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи,

Outcome: partial