Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

представник позивача Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області Безпалий А.В. в позовній\~заяві просить\~суд стягнути з [PERSON] грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в сумі 10 234 грн. 00 коп. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської міської ТГ та на користь Державного агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області сплачений судовий збір в сумі 3\~028 грн. 00 коп., посилаючись на те, що постановою Звенигородського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2025, яка набрала законної сили 24.02.2025 по справі № 694/3321/24, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих водних живих ресурсів. З постанови вбачається, що: 27.11.2024 о 20 год. 30 хв. [PERSON] ловив рибу на річці Гнилий Тікич в районі с. Неморож Звенигородського району Черкаської області мисиновими сітками (знаряддя лову заборонене для любительського рибальства) та виловив рибу сом в кількості 2 штук, вагою 10 кг, чим завдав збитків на суму 10 234 грн. 00 коп. та порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Дану постанову [PERSON] не оскаржував. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків в сумі 10 234 грн. 00 коп., нанесених рибному господарству України при винесенні постанови не вирішено. А тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Багачевського міського суду Черкаської області від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. В судове засідання представник позивача не з`явився, начальник Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, ухвалою суду від 28.08.2025 було постановлено провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази, вважає що даний позов підлягає до задоволення. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Звенигородського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2025 (а.с.13), яка набрала законної сили 24.02.2025 по справі № 694/3321/24, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих водних живих ресурсів. З постанови вбачається, що: 27.11.2024 о 20 год. 30 хв. [PERSON] ловив рибу на річці Гнилий Тікич в районі с. Неморож Звенигородського району Черкаської області мисиновими сітками (знаряддя лову заборонене для любительського рибальства) та виловив рибу сом в кількості 2 штук, вагою 10 кг, чим завдав збитків на суму 10 234 грн. 00 коп. та порушив вимоги п.п.1 п.1 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Дану постанову [PERSON] не оскаржував. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків в сумі 10 234 грн. 00 коп., нанесених рибному господарству України при винесенні постанови не вирішено. Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Ст. 66 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки, а пп. 8 п.2 розділу ІІІ Правил любительського рибальства приписує, відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством. За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому збитки, заподіяні відповідачем повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Звенигородської міської ТГ, як того передбачає п. 4 ч. 1 ст. 69-1 та п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України. В даному випадку грошові кошти повинні будуть зараховані до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської міської ТГ Розрахунок матеріальної шкоди проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2023 року №1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способами захисту цивільних прав та інтересів судом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж статті ЦПК України зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою. Доказами заподіяння шкоди, що доводить факт заподіяння збитків з вини відповідача є: копія постанова Звенигородського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2025 справа № 694/3321/24; копія протоколу серії ЧК № 000018 від 27.11.2024. З метою досудового врегулювання спору, хоча відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України заходи досудового врегулювання з даного питання не обов`язкові, 25.02.2025 на адресу [PERSON] надіслано лист - претензію № 1-5-17/302-25 (а.с.11) з проханням добровільно сплатити завдану шкоду, надано реквізити для сплати, вказано контактні телефони та роз`яснено правові наслідки, які можуть настати для [PERSON] в разі вирішення даного питання через суд. Рекомендоване повідомлення повернулось за закінченням терміну зберігання. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. За загальним правилом, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Згідно розд. 4 п. 1 Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, забороняється добування (вилов) такими знаряддями: 1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими правилами розмірів; 2) вогнепальною зброєю; 3) пневматичною зброєю, за виключенням підводної рушниці; 4) гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями добування (вилову) за виключенням гачкових знарядь добування (вилову) та підводних рушниць; 5) давлячими, капканоподібними знаряддями добування (вилову); 6) електроловильними системами (електровудки, електрогони, електрошокери, ультразвукові прилади тощо); 7) гачковими, у тому числі нахлистовими, донними, поплавковими, зимовими вудками, жерлицями (кружками) та спінінгами всіх видів з використанням штучної або природної принади у разі, якщо загальна кількість гачків перевищує сім одиниць на одного рибалку; 8) одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади; 9) підсакою діаметром більше 100 см або «хваткою» («павуком») розмір яких перевищує 1 ? 1 м із кроком вічка сіткового полотна більше 10 мм для добування (вилову) раків, живця та принад; 10) механічними пристроями (засобами) для протягування сіток та інших сіткових знарядь добування (вилову) під кригою; 11) механічними знаряддями добування (вилову), за винятком добування (вилову) мотиля більше однією ручною драгою діаметром більше 70 см; 12) підсакою (сачком) діаметром більше 70 см із кроком вічка менше 8 мм для добування (вилову) мідій, рапанів, креветок, гамаруса та мотиля; 13) раколовками конструкції «хапка» з діаметром більше 70 см, кроком вічка більше 22 мм у кількості більше однієї одиниці на одного рибалку; 14) іншими забороненими законодавством знаряддями добування (вилову). Cт. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електротону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] грошове стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища в сумі 10 234 грн. 00 коп. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Звенигородської міської ТГ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3 028 грн. 00 коп.. На підставі ст. 33, 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 261, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, та

Outcome: approved