Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

11 червня 2025 року представниця позивачки [PERSON] - адвокат Юрченко Аліна Валентинівна звернулася від імені та в інтересах позивачки до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю, у якій просила суд: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, і протягом усього періоду непрацездатності [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] судовий збір у дохід держави у розмірі 1211 грн 20 копійок; - рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць. Процесуальні дії/рішення у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 07 серпня 2025 року (а.с. 39-41). 04 серпня 2025 року представницею позивачки - адвокатом Юрченко А.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів, у якому представниця просила суд витребувати інформацію, а саме: від Головного управління ДПС у Полтавській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів за період з ІІ кварталу 2024 року по І квартал 2025 року [PERSON] ; від Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області - відомості про доходи [PERSON] за період з ІІ кварталу 2024 року по І квартал 2025 року (а.с. 47). Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року клопотання представниці задоволено та витребувано відповідну інформацію (а.с. 55-57). 04 вересня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області надійшли відомості про доходи [PERSON] (а.с.69-70). Позивачка [PERSON] та її представниця Юрченко А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, просили стягнути аліменти у розмірі частки від доходу відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 400,00 грн. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-2) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 31 серпня 1980 року, який було розірвано 25 червня 1992 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та має статус особи з інвалідністю ІІ групи з дитинства безтерміново. Проживає з позивачкою. Рішенням Козельщинського районного суду від 25.06.2014 [PERSON] визнано недієздатною, а позивачку призначено опікуном доньки. За ствердженням представниці позивачки відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку не надає, з позивачкою стосунки не підтримує. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку, оскільки не має змоги працевлаштуватися через те, що мусить постійно здійснювати догляд за донькою. Отримує незначну за розміром допомогу на догляд за особою з інвалідністю ІІ групи у сумі 2920,00 грн щомісяця. Донька перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та має діагноз «Розумова відсталість». Відповідач має сталий дохід, так як отримує пенсію. При нормативному обґрунтуванні позовних вимог представниця позивачки посилалася на статті 51, 55, 124 Конституції України, статті 16, 82, 180, 182,198, 200, 201 Сімейного кодексу України, статті 5, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України. Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Надав докази щодо отримуваного ним доходу у виді пенсії за віком у розмірі 3028, 00 грн щомісяця та медичну виписку на підтвердження наявності захворювання. Безпосередньо у судовому засіданні пояснив, що аліменти у розмірі від його пенсії є для нього завеликим розміром, він не зможе стільки платити, інші доходи не отримує. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 липня 1991 року (а.с. 7). 25 червня 1992 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.05.2011 серії [NUMBER] (а.с. 8). Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до витягу з акту огляду у МСЕК від 07 жовтня 1999 року № 0231099 [PERSON] , 1983 року народження, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, яка встановлена безтерміново. Діагноз «Олігофренія» (а.с. 9). Наведене також підтверджується консультаційними висновками спеціалістів від 01.08.1993, 01.09.1995, 01.09.1997 та 03.07.1999 (а.с. 10-13). З довідки Комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради від 07.05.2025 № 27 вбачається, що [PERSON] , 1983 року народження, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з червня 1990 року (а.с. 15). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 25.06.2014 у справі № 533/159/2014 [PERSON] визнано недієздатною внаслідок стійкого хронічного психічного розладу - вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості. Призначено [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с. 79). Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 07.05.2025 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входить дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації від 07 травня 2025 року [PERSON] перебуває на обліку у відділі № 3 УСЗН Кременчуцької РДА та за період з червня 2024 року по травень 2025 року отримала допомогу на догляд за інвалідом у сумі 29200,00 грн; 2920,00 грн щомісяця (а.с.16). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.05.2025 доходи [PERSON] складаються зі соціальних виплат та виплат за оренду земельної ділянки. Загалом за період з березня 2024 року по березень 2025 року нею отримано - 68635,47 грн (а.с. 17-19). Відомості щодо доходів [PERSON] в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14.05.2025 відсутні (а.с. 20). Відомості про доходи [PERSON] за період з 2 кварталу 2024 року по 1 квартал 2025 року у Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, - відсутні (а.с. 58). Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за період з 01.04.2024 по 31.03.2025 [PERSON] отримав пенсію за віком у загальному розмірі 33013,00 грн (а.с.70), за період з березня 2025 року по серпень 2025 року - 18228,00 грн по 3038,00 грн щомісяця (а.с. 78). Відповідач страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ст., що підтверджується випискою зі медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 76). Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 184 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Главою 16 «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Верховний Суду у справі № 459/1381/18 (постанова від 12 вересня 2019 року) зробив висновок: відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей виникає за наявності юридичного складу, який включає в себе у сукупності такі юридичні факти: 1) повнолітні діти є непрацездатними. Непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. 2) повнолітні діти є нужденними, тобто такими, що потребують матеріальної допомоги; 3) батьки можуть матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є особою з інвалідністю, їй встановлена друга група інвалідності з 05.10.1999, причина інвалідності - інвалідність з дитинства, яка є безстроковою. Отже [PERSON] є непрацездатною повнолітньою дитиною позивачки та відповідача. СК України зобов`язує батьків утримувати своїх непрацездатних дітей з інвалідністю навіть, якщо вони досягли повноліття. Непрацездатна дочка сторін спору потребує матеріальної допомоги, адже розмір щомісячної соціальної допомоги, що отримується позивачкою у зв`язку з доглядом за дочкою з інвалідністю, є мінімальним та, навряд чи, здатен повністю забезпечити її потреби для лікування, харчування тощо. Щодо наявності у відповідача можливості матеріальну допомогу надавати суд зазначає таке. Прожитковий мінімум (вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості) встановлений для осіб, що втратили працездатність, станом на дату ухвалення рішення суду становить 2361,00 грн. Допомога, отримувана позивачкою, по догляду за повнолітньою дитиною, яка є особою з інвалідністю, становить 2920,00 грн. Обов`язки обох батьків з утримання непрацездатної дитини є рівними. Порівнюючи доходи позивачки та відповідача як зобов`язаних батьків повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] , суд установив, що щомісячний дохід позивачки та дочки, що проживає разом з нею, становить приблизно 2800,00 грн на особу (68635,47 грн (загальний річний дохід) : 12 місяців: 2 (особи) = 2859,81 грн). Щомісячний дохід відповідача є приблизно таким же - 3038,00 грн. Отже доходи позивачки та відповідача є рівними (хоча і замалими), так само як і обов`язки утримувати фінансово та матеріально повнолітню непрацездатну дитину, що потребує матеріальної допомоги. Суд частково погоджується з аргументами відповідача та уважає, що стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі - частки від доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян (1180,50 грн), буде обтяжливим для фінансового стану відповідача, поставить його у скрутне матеріальне становище, складатиме значну частину доходу, яка й так є невеликою, та фактично позбавить його засобів до існування. Однак, ураховуючи думку самого відповідача про часткову згоду з розміром аліментів, та наявністю у нього однакового з позивачкою обов`язку утримувати непрацездатну дочку, суд уважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої непрацездатної дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, та задовольняє, відповідно, позовні вимоги частково. Установлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що наявна сукупність обставин, що вимагаються ст. 198 СК України, для покладення на відповідача обов`язку з утримання дитини на весь період її непрацездатності. Необхідність встановлення конкретного періоду виплати аліментів суд не вбачає, оскільки [PERSON] встановлена інвалідність безстроково. Відповідно до п. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача на користь позивача підлягає до негайного виконання. Ураховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial