Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

11 червня 2025 року керівник Козелецької окружної прокуратури Сорока С.Г. звернувся до суду в інтересах держави в особі Куликівської селищної ради Чернігівської області підставі ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з заявою про визнання спадщини відумерлою. В заяві зазначає, що дана заява, як захід прокурорського реагування, пред`явлена в інтересах Куликівської селищної ради Чернігівської області, яка, всупереч вимогам ст. 1277 ЦК України, не вживає заходи щодо визнання відумерлою спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] . Вказує, що [INFO] померла [PERSON] якій на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: кадастровий номер 7422784500:01:001:0412, площею 2,75 га, розташована на території Жуківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №048520, та кадастровий номер 7422786500:07:002:0247, площею 0,58 га, розташована на території Салтиково-Дівицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №079182. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки та житловий будинок. Спадкоємців за законом чи заповітом у померлої немає, спадкова справа не заводилася. З моменту смерті [PERSON] пройшло більше року. Куликівська селищна рада не зверталася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Посилаючись на ст. 1277 ЦК України прокурор просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] , яка складається із земельних ділянок та передати їх у комунальну власність територіальній громаді в особі Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. У судове засідання прокурор, представники заявника та заінтересованих осіб не з`явились, надали суду заяви в яких просили розглянути справу за відсутності представників. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у порядку, що визначені законом. З цього приводу у Рішенні від 5 червня 2019 р. № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень. У Законі України «Про прокуратуру» закріплено вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у некримінальних провадженнях. Таке представництво відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону здійснюється лише у випадках порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо: 1) захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, 2) відсутній компетентний орган. Згідно з ч. 4 ст. 23 цього Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; у разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень; наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Прокурор, звертаючись до суду з даною заявою, послався на те, що Куликівська селищна рада, до повноважень та обов`язків якої належить звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою у визначений законом строк з такою заявою до суду не звернулось. Згідно інформації, наданої на запит прокуратури, Куликівська селищна рада не буде звертатись до суду із заявою про визнання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , відумерлою (а.с.24). Розглядаючи питання про обґрунтованість підстав для представництва прокурором інтересів Куликівської селищної ради в цій справі, суд виходить з того, що прокурором надані достатні докази, які підтверджують дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Куликівська селищна рада не здійснює захист інтересів держави, на підставі чого суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для представництва прокурором Куликівської селищної ради в цій справі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Жуківка померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 4 (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки: - 7422784500:01:001:0412 площею 2,75 га, яка розташована на території Жуківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №048520; - 7422786500:07:002:0247 площею 0,58 га, яка розташована на території Салтиково-Дівицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №079182 (а.с.9-10). Відповідно до інформації Куликівської селищної ради від 16.04.2025 № 03-09/1096 по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За вказаною адресою на день смерті була зареєстрована та проживала одна. Спадкоємців не має. Право власності на житловий будинок не зареєстровано. Після її смерті залишилося нерухоме майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422784500:01:001:0412 площею 2,75 га, сформована за рахунок паю № [NUMBER] (угіддя рілля), 7422786500:07:002:0247 площею 0,58 га, сформована за рахунок паю № [NUMBER] (кормові угіддя), що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки (а.с.8). Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422784500:01:001:0412 та 7422786500:07:002:0247 право власності не зареєстровано (а.с.11 - 12). Відповідно інформації Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області актові записи про державну реєстрацію шлюбу та народження дітей відносно громадянки [PERSON] відсутні. Інформація про народження братів та сестер по Чернігівському району Чернігівської області відсутня (а.с.17). З листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області вбачається, що державна реєстрація земельних ділянок та правовстановлюючих документів на них у складі Державного реєстру земель, здійснювалась згідно з законодавством, до 01.01.2013 територіальними органами Держземагенства України за місцем розташування земельної ділянки. За інформацією відділу № 5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, враховуючи положення статей 125, 126 Земельного Кодексу України, що діяли до 2013, земельна ділянка з кадастровим номером 74227845000:01:001:0412 площею 2,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була передана у власність [PERSON] на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 07.10.2007 №355. Право власності на зазначену земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 048520, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 19.07.2005 за № 637. Земельна ділянка з кадастровим номером 74227865000:07:002:0247 площею 0,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була передана у власність [PERSON] на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 07.10.2007 №355. Право власності на зазначену земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 079182, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 19.07.2005 за № 887 (а.с.21). За життя померла [PERSON] заповіту не залишила (а.с.56-59). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (стаття 1127 ЦК України). Згідно з ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Тобто правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом. На момент розгляду справи, спадкоємці [PERSON] , які є живими та які у встановленому законом порядку могли би прийняли спадщину, не встановлені. Крім того, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (а.с.61). Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, а тому вважає за можливе визнати спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відумерлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved