Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

23 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила в порядку поділу спільного майна подружжя : припинити право [PERSON] на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а саме - транспортного засобу марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 20 січня 2021 року, здійснена ТСЦ 3241; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на транспортний засіб марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 20 січня 2021 року, здійснена ТСЦ 3241; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя, а саме транспортного засобу марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 20 січня 2021 року, здійснена ТСЦ 3241 у розмірі 268707,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 вересня 2018 року сторони зареєстрували шлюб та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Перебуваючи у шлюбі подружжям було придбано транспортний засіб марки KIA, модель Sorento, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] . З моменту припинення шлюбних відносин вказаний автомобіль перебуває в користуванні позивача для забезпечення потреб доньки, яка є дитиною - інвалідом та потребує лікування в медичних закладах. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року позовну заяву позивача було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 17 квітня 2024 року представник відповідача за первісним позовом адвокат Литвиненко А.В. звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, згідно якого просила: поновити [PERSON] строк подання зустрічного позову та прийняти позов для сумісного розгляду з первісним позовом; припинити право власності [PERSON] на частину подружнього майна гаражного боксу № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] , 169\~617 гривень компенсації за частку [PERSON] в автомобілі марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу/ правову допомогу адвоката. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що [PERSON] не заперечує проти справедливого поділу майна подружжя в позасудовому порядку, однак позивач не висунула пропозиції щодо такого поділу. Крім транспортного засобу, до спільного майна подружжя належить придбаний в період шлюбу гаражний бокс № [NUMBER] , загальною площею 24,0 кв. м., що розташований в ГБК «Авіато-2» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно Звіту про оцінку нерухомого майна від 09 квітня 2024 року, який виконано ПП «Авто-Експрес», ринкова вартість гаражу станом на 08 квітня 2024 року складала 198180 гривень, частка якого складає 99 090 гривень. Гаражний бокс № 179 має площу 24 кв.м. та передбачений для використання під стоянку одного транспортного засобу, тобто є неподільною річчю, спільне викорис-тання з [PERSON] цим майном є неможливим, оскільки сім`я розпалась, позивач [PERSON] проживає в м. Кропивницькому. Натомість [PERSON] проживає в м. Бориспіль неподалік гаражу та зможе використовувати його за призначенням (а.с. 106-108). Ухвалою суду від 18 червня 2024 року зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] до [PERSON] про поділ майна об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. 10 березня 2025 року від представника відповідача за первісним позовом адвоката Єрмоленко О.В. до суду надійшов уточнений позов, згідно якого представник просив: визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] придбане у шлюбі майно, а саме - автомобіля марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] та пайові внески у вигляді гаражного боксу № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: м. Бориспіль, вулиця Володимира Момота, 48-Г; у порядку поділу майна колишнього подружжя припинити право власності [PERSON] на частину пайових внесків за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] ; у порядку поділу майна колишнього подружжя визнати за [PERSON] право власності на пайовий внесок за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному 48-Г кооперативі «Авіатор-2 за адресою: [ADDRESS] , стягнути з [PERSON] зарахування різниці сум за пайовий внесок та автомобіль - 169 617 гривень, компенсації за частку в пайовому внеску у гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 квадратних метри, який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] ; та автомобіля марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211, 2 грн. та витрати на правничу правову допомогу адвоката (а.с. 187-194). Ухвалою суду від 28 березня 2025 року уточнений зустрічний позов [PERSON] від 10 березня 2025 року прийнято до розгляду, підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом і повідомленням сторін. В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом та її представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано та просить їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову також не заперечує. В судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи представник [PERSON] направив заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у його та відповідача відсутність, не заперечував проти задоволення первісних позовних вимог та просив також задовольнити зустрічний позов. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Зважаючи на неявку сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Заслухавши поясення сторін, надані у попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, оцінивши повно та всебічно зібрані по справі докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~від 12\~червня 2009\~року за\~№ 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124\~Конституції України та\~ч.1 ст.4, ч.1 ст.5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~є будь-які дані, на підставі яких суд встанов-лює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповід-но до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 грудня 2022 року Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, та рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с. 16-17). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 серпня 2020 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.12). Частиною 1\~ст. 69 СК України\~регламентовано, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі,\~ що спільною сумісною власністю подружжя є: - транспортний засіб марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 20 січня 2021 року, здійснена ТСЦ 3241. Вказаний автомобіль було придбано 20 січня 2021 року, що підтверджується копією Договору купівлі продажу 3241/2021/393899 транспортного засобу від 20 січня 2021 року та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 14-15, 18-19); - пайові внески у вигляді гаражного боксу № [NUMBER] загальною площею 24,0 кв. м., що розташований в ГБК «Авіатор-2», за адресою: [ADDRESS] придбано [PERSON] 18 грудня 2019 року, що підтверджується довідкою від 05 квітня 2024 року виданою Головою правління ГБК «Авіатор-2» Дубиною О.В. та заявою [PERSON] від 18 грудня 2019 року (а.с. 110-114). Відповідно Звіту №12-23 про незалежну експертну оцінку КТЗ марки КІА, модель Sorento, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , ринкова вартість автомобіля становить 537414 грн. 04 коп. (а.с. 43-65). Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна, яким є гаражний бокс № [NUMBER] , загальною площею 24,0 кв.м., що розташований в ГБК «Авіатор» за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки, станом на 08 квітня 2024 року склала 198180 грн. 00 коп. (а.с. 115-129). З Довідки голови правління ГБК «Авіатор-2» Дубини О.В. від 07 березня 2025 року вбачається, що [PERSON] вступила в кооператив 18 грудня 2019 року і є діючим членом кооперативу, в період членства сплачено внески в розмірі 6360 грн. 00 коп., заборго-ваність за 3, 4 квартал 2023, 2024 роки, 1 квартал 2025 року становить 3080 грн. 00 коп. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 березня 2025 року заборгованість у розмірі 3120 грн. 00 коп. за членські внески гаражного боксу №179 внесено [PERSON] (а.с. 219). Також судом встановлено, що з метою виплати грошової компенсації [PERSON] внесла на спеціальний рахунок суду грошові кошти в сумі 169617 грн. 00 коп., що підтверд-жується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки від 19 травня 2025 року (а.с. 241). Звертаючись до суду з первісним позовом [PERSON] просить поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за нею права власності на транспортний засіб марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , при цьому в зустрічному позові [PERSON] просить поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за ним права власності на пайові внески за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 кв.м., який розташований в Гаражно - будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] . Водночас, сторони в судовому засіданні проти запропонованого кожним з них варіантів поділу майна, який є їх спільною сумісною власністю, не заперечували, з приводу несправедливості такого поділу не зазначали. Частиною 2 ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовле-ністю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абз. 1 п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11). Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу транспортний засіб марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому враховуючи що відповідач за первісним позовом [PERSON] позов визнав, слід припинити право власності [PERSON] на 1/2 частини вказаного автомобіля та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки КІА, модель Sorento, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , та, у зв`язку з цим, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частини цього транспорт-ного засобу, що становить суму в розмірі 169\~617 грн. 00 коп. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопи-чення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідноси-нами, тощо. Судом встановлено, що поділу між колишнім подружжям також підлягають пайові внески у вигляді гаражного боксу № [NUMBER] площею 24 кв.м., який розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] . Пленум Верховного Суду України у пункті 8\~Постанови від 28 червня 1991 року за № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів»\~роз`яснив, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15\~Закону України «Про власність»\~(втратив чинність у 2007 році). Внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки гараж є неподільним майном, у разі спору між подружжям питання про залишення гаража одному з них і присудження грошової компенсації за частку в майні іншому розв`язується з урахуванням правил шлюбно-сімейного законодавства. Відповідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію»\~член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповід-ного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. З листа голови правління ГБК «Авіатор2» вбачається, що [PERSON] є членом ГБК «Авіатор-2» з 18 грудня 2019 року та користується гаражним боксом № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що пайові внески до кооперативу внесено у повному обсязі. Однак, факту набуття у власність гаражного боксу № [NUMBER] , що розташований за адресою:\~ [ADDRESS] \~в ГБК «Авіатор2» не встановлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на гараж або витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даному випадку об`єктом поділу між колишнім подружжям можуть бути пайові внески в ГБК «Авіатор2», а тому суд приходить висновку, що слід визнати спільною сумісною власністю подружжя\~сторін пайові внески за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 кв.м., який розташований в ГБК «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з визнанням позовних вимог [PERSON] припинити право власності [PERSON] на частину пайових внесків за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 кв.м., який розташований в ГБК «Авіатор-2» за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на пайовий внесок за гаражний бокс № [NUMBER] площею 24 кв.м., який розташований в ГБК «Авіатор-2 за адресою: [ADDRESS] . Верховний Суд щодо вирішення питання про поділ майна подружжя в постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 286/2349/16 зазначив, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Верховний Суд наголошує на тому, що основним завданням суду при вирішенні спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто здійснення судом своєї базової функції - ухвалення обов`язково рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися. Враховуючи, що майно, яке просять поділити [PERSON] та [PERSON] у межах заявлених вимог за первісним та зустрічним позовами, є спільною сумісною власністю подружжя, суд, виходячи з інтересів сторін у справі, принципу рівності часток у спільному майні подружжя, приходить висновку, що заявлені вимоги за первісним та зустрічним позовами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133, ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно платіжної інструкції № 0.0.3284766437.1 від 03 листопада 2023 року [PERSON] , при звернені до суду з даним позовом, сплатила судовий збір у розмірі 2687 грн. 07 коп. (а.с. 66). Позовні вимоги задоволено в повному обсязі, крім того відповідач за первісним позовом [PERSON] , визнав позовні вимоги. Відповідно квитанції до платіжної інструкції № 0.0.3581945716.1 від 12 квітня 2024 року [PERSON] , при зверненні до суду із зустрічним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 108а). Зустрічні позовні вимоги задоволено в повному обсязі, крім того відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , визнала позовні вимоги. У частині 1 ст. 142 ЦПК України зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач за первісним визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе повернути позивачу за первісним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1348 грн. 54 коп.), сплаченого при поданні позову, а іншу частину судового збору (1348 грн. 54 коп.) стягнути з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Крім того, слід повернути позивачу за зустрічним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору (605 грн. 60 коп.), сплаченого при поданні позову, а іншу частину судового збору (605 грн. 60 коп.) стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved