Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики на загальну суму 42 316,80 грн, що складається із заборгованості за кредитом та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.06.2024 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір позики №79359898, на підставі якого відповідачем отримано кошти в розмірі 10 000,00 грн із сплатою процентів за користування кредитом, з орієнтовною річною процентною ставкою 3732,47%. Крім того, 01.07.2024 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір позики № 2926646, на підставі якого відповідачем отримано кошти в розмірі 8 000,00 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,825% на день. Кредитор свої зобов`язання за вказаними договорами виконав, надавши відповідач кредитні кошти шляхом перерахування їх на банківський рахунок відповідача, проте останній своїх зобов`язань за договорами не виконує, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 14.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.06.2024 між [PERSON] та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір позики №79359898 на суму 10 000,00 грн із сплатою процентів за користування кредитом, з орієнтовною річною процентною ставкою 3732,47%. Крім того, 01.07.2024 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір позики № 2926646 на суму 8 000,00 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,825% на день. За твердженнями позивача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором, що підтверджується тим, що 14.06.2021 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №79359898 від 17.06.2024 та кредитним договором № 2926646 вiд 01.07.2024 Однак, суд вважає недоведеними твердження позивача про те, що до нього перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами, укладеними з [PERSON] . Позивач долучив до матеріалів справи копії договорів, за якими можна констатувати, що обидва кредитні договори були укладені пізніше, ніж договір факторингу, за яким до позивача нібито перейшло право вимоги за договорами кредитів. Так, дійсно згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Отже, питання про те, чи могло перейти до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором №79359898 від 17.06.2024 та за кредитним договором №2926646 вiд 01.07.2024 суд вирішує, виходячи зі змісту домовленостей між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в контексті того, чи передбачалася можливість передачі майбутніх прав вимоги. Згідно з п.1.1. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 є невід`ємною частиною договору. Аналіз положень договору факторингу дає підстави виснувати, що вимоги до боржника [PERSON] не могла входити до «Реєстру боржників», адже на момент укладення договору факторингу жоден із кредитних договорів ще не укладався, а сам договір факторингу не передбачає передачу абстрактних вимог за кредитними договорами, які будуть укладені у майбутньому. Згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Позивач долучив до позовної заяви копію додаткових угод №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022, №41 від 08.10.2024 та №42 від 28.10.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Також ним долучено копії актів прийому-передачі реєстру боржників №34 від 08.10.2024 та №36 від 28.10.2024. Згідно витягами з реєстру боржників №34 від 08.10.2024 та №36 від 28.10.2024 до них входив боржник [PERSON] на підставі кредитного договору №79359898 від 17.06.2024 та кредитного договору №2926646 вiд 01.07.2024. Отже, до реєстру боржників було включено право вимоги за договорами, які було укладено пізніше від самого договору про передачу прав вимог за ними, що суперечить умовам п.1.1. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та свідчить про неправомірність вимог позивача до відповідача. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №79359898 від 17.06.2024 та за кредитним договором №2926646 вiд 01.07.2024 від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки позивач посилається на договір факторингу, який був укладений 14.06.2021, тоді як кредитні договори були укладені 17.06.2024 та 01.07.2024 відповідно, тобто після відступлення прав вимоги. За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, а отже, у задоволенні позову слід відмовити. Усі інші докази та аргументи не спростовують висновків суду, зазначених вище, їх дослідження та оцінка судом не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed