Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

СТИСЛИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 19.04.2021 АТ «Альфа-Банк» з [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631630899, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування установи на АТ «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 96572,39 грн. З метою добровільного врегулювання спору на адресу за місцем проживання відповідача направлено досудову вимогу про необхідність виконання договірних зобов`язань, однак кошти позичальником залишаються несплаченими. Позивач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, своїм правом на надання відзиву із запереченнями проти позову - не скористався. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина 1 статті 280 ЦПК України). Оскільки наявні всі процесуальні умови для ухвалення заочного рішення - судом здійснюється заочний розгляд справи. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА Цивільні права і обов`язки, договір Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Засади цивільного судочинства, подання доказів, належність та достовірність доказів Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, (далі за текстом - ЦПК України)). Змагальність сторін полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Диспозитивність цивільного судочинства полягає, серед іншого, в тому, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 2 та 3 статті 13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 77 та частина 1 статті 79 ЦПК України). Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором (див. подібний висновок, викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2021 у справі № 712/4821/16-ц) (Постанова Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №925/36/22). ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, МОТИВИ СУДУ 19.04.2021 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 631630899. Згідно оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії укладеної між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , від 19.04.2021 року Відповідачу надано кредит у виді встановлення відновлювальної кредитної лінії та видано кредитну картку MasterCard DEBIT WORLD строком на 5 років з моменту випуску. Максимальна сума кредиту складає 200000 грн, сума доступного кредиту на момент складання цієї оферти 15000,00 грн. Процентна ставка 39,99% річних, тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Банк щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунку позичальника, в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. 19.04.2021 року між [PERSON] , та АТ «Альфа-Банк» була укладена анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». Згідно інформації викладеної у вказаній заяві, підписанням цього акцепту, відповідач підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщенні на веб-сторінці банку. 12.08.2022 р. АТ «Альфа-Банк» змінив найменування на АТ «СЕНС БАНК». Заборгованість відповідача за кредитним договором, відповідно до виписки по картковому рахунку за період з 20.04.2021 року по 19.02.2025 становить 96572,39 грн. Згідно виписки також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював покупки, знімав готівкові кошти. Відповідач, використавши кредитні кошти, свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 96572,39 грн, з яких: 31143,83 грн. - тіло кредиту; 25763,77 грн. - прострочене тіло кредиту; 39664,79 грн. - простроченими відсотками. Докази належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачем суду не представлені. Відповідачем не спростовані доводи позовної заяви, надані Позивачем докази, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Склад судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (частина 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1 та 2 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України). З огляду на задоволення позовних вимог, витрати Позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню на його користь з Відповідача. Професійна правнича допомога, порядок розподілу витрат Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України передбачено положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15). Витрати Позивача на професійну правничу допомогу З представлених суду документів вбачається, що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича укладено договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, відповідно до умов якого, Позивачу надані послуги з підготовки і подання позовної заяви до суду, вартістю 375,00 грн. Відповідачем клопотання про зменшення витрат Позивача на оплату правничої допомоги не заявлялось. За таких обставин, підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу Позивача - відсутні. З огляду на задоволення позовних вимог, витрати Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 375,00 грн. підлягають стягненню на його користь з Відповідача у повному обсязі. Щодо інших заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу згідно з договором про надання послуг №1006 від 28.01.2025, а саме - отримання рішення суду (225,00 грн) та комісійна винагорода від стягнутих коштів 7,85% (8180,93 грн) - то такі витрати Позивача хоч і передбачені умовами укладеного між останнім та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» договору, проте за своїм змістом не є витратами на правничу допомогу адвоката у розумінні частини 2 статті 137 ЦПК України, оскільки не пов`язані з наданням послуг адвокатом, а отже розподілу між сторонами не підлягають. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: approved