Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Абрамовича О.В., 21 травня 2025 року звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «Райз Північ» / далі ТОВ «Райз Північ»/ заборгованості по орендній платі за договором оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року в розмірі 40612,44 грн, обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 14980,75 грн. пені, 19787,00 грн. інфляційних збитків та 3909,59 грн. 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 3,3082 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю І-СМ № 016860 від 28 березня 2002 року. 18 вересня 2014 року він уклав з Приватним Акціонерним Товариством «Райз-Максимко» / далі ПрАТ «Райз Максимко»/договір оренди землі № 292/14, відповідно до якого передав у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 10 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 67045,60 грн., сторонами визначено річну орендну плату в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3352,28 грн. Договір зареєстровано 24.09.2014 державним реєстратором Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області Губар С.І., номер запису про інше речове право: 7099562 (спеціальний розділ). 12 липня 2017 року він уклав Додатковий договір до даного договору оренди землі, згідно з умовами якого Сторони змінили розмір орендної плати з 5% на 10%. 08 травня 2018 року ПрАТ «Райз-Максимко», ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та він уклали трьохсторонню додаткову угоду № 1 до даного договору оренди, в якій новий орендар ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря від ПрАТ «Райз-Максимко». Також сторонами визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн., з 2017 року орендна плата складає 10049,30 грн., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Також згідно з п.11 договору орендна плата вноситься 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року,але не пізніше 01 грудня. В період з 2018 року до 2024 року відповідач не доплачував орендну плату, в зв`язку з чим виникла заборгованість по її сплаті. 10 червня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що між позивачем та відповідачем наразі існують відносини в сфері землі на підставі договору № 292/14 від 18 вересня 2014 року. За змістом позову позивач доводить суду, що з 2018 року відповідачем, в порушення умов договору оренди землі, не було виконано свого обов`язку зі сплати орендної плати належним чином. Також представником позивача нараховано індексацію орендної плати, пеню та 3 % річних. Договір оренди землі № 292/14 було укладено 18 вересня 2014 р. з попереднім орендарем ПРАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО». В подальшому до договору вносилися зміни, в т.ч. замінено сторону Орендаря. Розмір орендної плати до нарахування складає 10049,30 грн., до виплати після вирахування податків 8089,69 грн. Наведений розмір орендної плати визначений в додатковій угоді до договору від 15 березня 2018 року. Разом із тим, додатковою угодою від 15 березня 2019 року розмір орендної плати збільшено до 11 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає 11054,23 грн. Разом із тим, представник позивача вказує та використовує в розрахунках індексації орендної плати базовий місяць травень 2018 року, що є абсолютно хибним та суперечить обставинам справи, оскільки базовим місяцем для обрахування індексації орендної плати є місяць, наступний за місяцем, в якому сторони узгодили розмір орендної плати, тобто квітень 2019 року. Крім того, гр. [PERSON] у січні 2019 року звернувся до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» із заявою щодо виплати орендної плати за договорами оренди землі за 2020-2021 роки наперед. Ця заява була задоволена та 15 березня 2019 року проведено виплати, таким чином ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» виконано свої обов`язки зі сплати орендної плати по кінець 2021 рік включно, а отже твердження позивача в частині того, що орендна плата не була виплачена в 2020-2021 роках не відповідають дійсності. А також безпідставним є розрахунок індексації орендної плати за вказані періоди, оскільки орендна плата виплачена у березні 2019 року наперед. Позивачем не надано суду доказів невиплати відповідачем орендної плати. Доказами наведенного, зокрема, можуть бути виписки по банківським рахункам, або відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків, або інші докази, які достатньо вказують на порушення умов договору оренди відповідачем. Разом із тим, в позовній заяві міститься вкрай невірна інформація про строки виплати орендної плати за договором № 292/14 від 18 вересня 2014 року, яка безпосередньо впливає на викладені представником позивача розрахунки, оскільки вихідні дані є хибними. Представник позивача вказує на те, що позивачем отримана орендна плата у листопаді 2018 року, але в цьому році позивачем отримано кошти 15 червня 2018 року. Також невірно вказана дата отримання орендної плати і в 2019 році, була отримана в березні 2019, замість зазначеного за текстом позову квітня 2019 року. Таким чином, всі наведені за текстом позову розрахунки щодо заборгованості з орендної плати, її індексації, пені, інфляційних збитків та 3% річних є арифметично невірними, оскільки зроблені на підставі хибних вихідних даних щодо розміру орендної плати та періодів і сум нарахування /а.с. 22-23/. 22\~липня 2025\~року представник\~позивача подав\~заяву про\~зменшення позовних\~вимог та\~просить стягнути\~з відповідача\~за несвоєчасну\~виплату орендної\~плати за\~договором оренди\~землі №\~292/14\~від 18\~вересня 2014року\~ в\~розмірі 17348,31 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 3444,74 грн. пені, 4002,71 грн. інфляційних збитків та 991,56 грн. 3% річних /а.с. 69-72/. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представниця відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила і просила відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, також заявила клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Згідно із ч. 1\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року між [PERSON] , який є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3082 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0105, що розташована на території Чернеччинської сільської громади (раніше\~Бугруватської сільської ради) Охтирського району Сумської області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 016860,та ПрАТ «Райз Максимко» було укладено договір оренди землі № 292/14 строком на 10 років /а.с. 7-9/. Відповідно до п. 5 Договору № 292/14 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 67045,60 грн, пунктами 9, 10, 11 цього договору визначено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3352,28 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно\~Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», та виплачуються за вимогою орендодавця у формі: грошовій, натуральній, відробітковій. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 31 грудня. 24 вересня 2014 року Договір № 292/14 був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 7099562, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08 вересня 2018 року № 137048294 /а.с. 13/. 12 липня 2017 року між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року, яким було змінено розмір орендної плати з 5 % на 10 % /а.с. 11/. 08 травня 2018 року між [PERSON] (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (Орендар) та ТОВ «Райз Північ» (Новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 292/14, відповідно до якої Орендар передає, а Новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни /доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн., з 2017 року орендна плата складає 10049,30 грн., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки /а.с. 12/. 15 березня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Райз Північ» укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року, яким доповнили словами перший абзац пункту 9 договору у наступній редакції: У термін з 01 січня 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із вирахування податку з доходів (орендної плати) орендодавцю згідно Податкового Кодексу України /а.с. 59/. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про оренду\~землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України(далі -ЗК України), Цивільним кодексом\~України (далі -ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст.\~13\~цього Закону\~України «Про\~оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Частинами 1-3статті 762\~ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. За змістом ст.ст.21,22,23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно доПодаткового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Аналіз ч.3 ст.762\~ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (ст. 289 ПК України). Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до ч.3ст.21 Закону України «Про оренду землі»(індексується лише орендна плата). За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. При цьому, базовим місяцем уважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі та додаткових угод до нього слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Судом встановлено, що до 2022 року заборгованість за договором оренди відсутня. За 2022 рік орендна плата виплачена 25 листопада 2022 року у розмірі 11054,22 грн. /а.с. 62 зворот/. Розмір орендної плати з урахуванням індексації повинен бути 16309,24 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 147,538% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по листопад 2022 року), з яких виплачено 11054,22 грн. Недоплата становить 5255,02 грн. За 2023 рік орендна плата виплачена 27 вересня 2023 року у розмірі 11054,23 грн /а.с. 63/. Розмір орендної плати з урахуванням індексації повинен бути 16917,76 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 153,043% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по вересень 2023 року), з яких виплачено 11054,23 грн. Недоплата становить 5863,53 грн. За 2024 рік орендна плата виплачена 31 березня 2025 року у розмірі 8094,35 грн /а.с. 62/. Розмір орендної плати з урахуванням індексації повинен бути за повний рік - 20010,01 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 181,017% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по березень 2025 року), Розмір орендної плати по 18 вересня 2024 (дата закінчення договору) становить - 20010,01 : 366 х 262 (кількість днів дії договору в 2024 році) = 14324,11 грн. Недоплата становить 6229,76 грн. Судом встановлено, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язання за укладеним договором оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року, загальна сума недоплати орендної плати з урахуванням індексації за цим договором за період з 2022 до 2024 роки становить 17348,31 грн. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.1Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Частинами 1-3 статті 762ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. За змістом ст.ст. 21, 22, 23Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Зважаючи на це, базовим місяцем початку обрахунку індексації орендної плати є квітень 2019 року. Сума орендної плати з урахуванням індексації розраховується за формулою: [Сума орендної плати з урахуванням індексації] = [Орендна плата] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100%, де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Відповідні індекси споживчих цін розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Враховуючи викладене, суд погоджується із розрахунком позивача, а саме, що розмір орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексації повинен бути 16309,24 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 147,538% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по листопад 2022 року), з яких виплачено 11054,22 грн. Недоплата становить 5255,02 грн. Розмір орендної плати за 2023 рік з урахуванням індексації повинен бути 16917,76 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 153,043% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по вересень 2023 року), з яких виплачено 11054,23 грн. Недоплата становить 5863,53 грн. Розмір орендної плати з урахуванням індексації повинен бути за повний рік - 20010,01 грн. (11054,23 (сума орендної плати) х 181,017% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 по березень 2025 року). Розмір орендної плати по 18 вересня 2024 (дата закінчення договору) становить - 20010,01 : 366 х 262 (кількість днів дії договору в 2024 році) = 14324,11 грн. Судом встановлено, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язання за укладеним договором оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року, загальна сума недоплати орендної плати з урахуванням індексації за цим договором за період з 2022 до 2024 роки становить 17348,31 грн, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями про сплату орендної плати. При цьому у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі № 292/14 від 18 вересня 2014 року, а також додаткових угод до цього договору слідує, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний місяць прострочення. У зв`язку з невиплатою орендної плати у повному розмірі за вказані роки на підставі пункту 14 договорів оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: сума боргу х розрахункова ставка пені (%) /100% х кількість днів прострочення зобов`язання, а також до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так розмір 3% річних від простроченої заборгованості обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу]\~сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)]\~проценти річних; [Кількість днів]\~кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році]\~кількість днів у календарному році. Розмір інфляційних витрат обраховується за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу]\~сума простроченого боргу; [Сукупний індекс інфляції]\~добуток щомісячних індексів за відповідний період. Суд погоджується з розрахунками пені, 3% річних та інфляційних витрат, наведеними позивачем, так як вони проведені відповідно до вищенаведених формул, та за період з 02 грудня 2018 року до 22 липня 2025 року становлять: пеня\~3444,74 грн, інфляційні втрати\~4002,71 грн, 3% річних - 991,56 грн. З огляду на викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 22 липня 2025 року представник позивача разом із заявою про зменшення позовних вимог подав до суду заяву щодо відшкодування судових витрат /а.с. 69-72/. Представника відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат не є повною мірою обґрунтованим та не відповідає критеріям розумності. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правничої допомоги № 34 від 07 травня 2025 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Абрамовичем О.В., копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22 липня 2025 року до вказаного договору, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру, копію квитанції № 34 від 22 липня 2025 року на суму 10000,00 грн /а.с. 73-78/. Із документів слідує, що загальна вартість наданої правничої допомоги становить 10000,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами /ч. 5 ст. 137 ЦПК України/. Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з такого. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачем по справі при зверненні до суду було сплачено судовий в розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню із відповідача /а.с. 4/.

Outcome: approved