Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

24.06.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Какун А.С., звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 30900,00 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17.07.2024 між [PERSON] та ТзОВ «Аванс Кредит» було укладено кредитний договір №19821-07/2024. 19.11.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №191124/2 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) ТзОВ «Аванс Кредит» суму фінансування, а ТзОВ «Аванс Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення прав вимоги. Відповідно до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30900,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 7200грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 15700 грн. - загальна заборгованість за штрафними санкціями. Зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, непогашена заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 30900,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибула, однак в поданій заяві просила суд розглядати справу без її участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, однак просила суд зменшити заявлений у них розмір неустойки та виконання рішення розстрочити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2024 між [PERSON] та ТзОВ «Аванс Кредит» було укладено кредитний договір №19821-07/2024 на суму 8000,00 грн на 120 днів, зі сплатою відсотків та штрафних санкцій вразі порушення умов договору (а.с.4-8). Судом встановлено, що на підставі договору про відступлення права вимоги №191124/2 від 19.11.2024 укладеного між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с.12-14). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №19821-07/2024 в розмірі 30900,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 7200грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 15700 грн. - загальна заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 16-17). Оскільки відповідачка [PERSON] не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, у неї наявна заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у сумі 30900,00 грн. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договором про надання фінансового кредиту №19821-07/2024 від 17.07.2024, встановлено факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення основної суми заборгованості та заборгованість по відсоткам. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитних договорів, докази зворотного у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Аванс Кредит» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договорів факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов в цій частині підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями, суд вирішив наступне. Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а частина 3 ст. 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. А тому, розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними даними справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. У постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі № 6-100цс14 зазначено, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Так, судом встановлено, що розмір неустойки, нарахованої за кожним із кредитних договорів вдвічі перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Крім того, судом враховується, що [PERSON] має на утриманні та здійснює догляд за своєю мамою, яка хворіє, що підтверджується медичними документами долученими до матеріалів справи, а також відсутність у відповідачки стабільного доходу та місця праці, розмір її доходів за останній час, а саме з січня 2025 по червень 2025, що відповідно до довідки про її доходи, становить 8179,57 грн. Враховуючи вищевикладені судом обставини справи для врахування зменшення розміру неустойки та те, що розмір нарахованої позивачем неустойки перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, тому суд вважає можливим зменшити розмір суми заборгованості за відсотками до розміру тіла кредиту, а саме до 8000,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Разом з тим, відповідач [PERSON] погоджуючись на сплату кредитної заборгованості, просила на розстрочення виплати даної суми. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Розглянувши наведені в обґрунтування та надані докази до заяви про відстрочку виконання судового рішення доводи заявника суд вважає доведеними доводи відповідачки щодо свого матеріального стану, який свідчить про наявність обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду, а саме відсутність достатнього доходу та наявність захворювання членів сім`ї відповідачки, а тому суд вбачає необхідність у розстрочці виконання рішення суду на 3 місяці. Вирішуючи питання стягнення судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 23200,00 грн. (23200*100:52000 =75%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2271,00 грн (3028*25:100=757). На підставі викладеного,

Outcome: partial