Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача адвокат Миронова В.В. звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що позивач з 29.08.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують тривалий час у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки позивача з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між сторонами розірвати. Представник позивача адвокат Миронова В.В. письмово просила розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Також зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинено 23.09.2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року, який було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 627. Батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують 23.09.2024 року, як зазначила відповідач у своїй заяві. Таким чином, між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище. Згідно із приписами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, однак представник позивача не просила стягувати судові витрати із відповідача, а тому судовий збір у розмірі 968,96 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: approved