Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кушніренко А.В., до Коростишівської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . Після смерті батька позивач є єдиним спадкоємцем.\~ На випадок смерті спадкодавцем не залишено заповіту, тому спадкування відбувається за законом. До складу спадкового майна входить ? частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до нотаріуса та отримала відмову, оскільки відсутня інформація щодо осіб, які проживали разом із спадкодавцем на день його смерті. У зв`язку з чим позивач була вимушена звернутись з вказаною позовною заявою до суду, оскільки наразі не має можливості отримати свідоцтво на право на спадщину за законом. Представник позивача адвокат Кушніренко А.В. направив до суду заяву, в якій\~ просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач Коростишівська міська рада в судове засідання свого представника не направили, подано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Предметом позовних вимог є визнання права власності у порядку спадкування за законом, на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серією [NUMBER] . Ступінь родинних відносин позивача та спадкодавця, як дочки та батька, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та засвідченою копією із сімейної книги, виданої ЗАГСом м. Берлін (Німеччина). Відомості щодо місця реєстрації [PERSON] у реєстрі територіальної громади відсутні. Натомість в матеріалах справи міститься акт № 822 обстеження матеріально - побутових умов від 08.04.2025 в якому зазначено, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один, за адресою: [ADDRESS] . Після смерті в житловому будинку ніхто не проживав та не проживає. [PERSON] є власником 50/100 ід.ч. житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і вказана обставини підтверджується копією рішення Коростишівського районного народного суду Житомирської області від 11.08.1988, довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 21.07.2023 № 600. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.01.2025\~ у справі № 935/1982/24 визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Мошковської З. І. від 07.04.2025 за № 106/02-31 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю інформації щодо осіб, які проживали разом із спадкодавцем на день його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину, даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо. Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса з відповідними заявами про вступ у спадщину. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У зв`язку з тим, що [PERSON] не подала до нотаріуса документ, який встановлює спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме не підтверджено хто був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав, а тому визнання права власності у порядку спадкування за законом є ефективним способом захисту. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач є єдиною спадкоємицею, яка звернулась с заявою про прийняття спадщини, спадкове майно є будинок за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вказаних обставин, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, а також, що позивач є спадкоємцем за законом, у позивача наявна інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно не суперечать вимогам діючого законодавства, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved