Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що позивач є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З батьком мого сина, відповідачем по справі [PERSON] , шлюбні відносини розірвано рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2010 року. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2015 року по цивільній справі № 385/2135/14-ц з [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, до досягнення повноліття, тобто починаючи з 16.12.2014 року до [INFO] . Наданий час значно підвищились ціни на одяг, взуття, на продукти харчування, на навчальні приладдя та інші необхідні речі. Вважає, що для забезпечення матеріальних потреб дитини, її гармонійного розвитку доцільним є змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі частки від усіх його доходів. Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 300 грн. щомісячно на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2025 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), а тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2015 року у справі №385/2135/14-ц, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с. 9). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , [INFO] , враховуючи матеріальне становище платника аліментів, а саме, що відповідач є особою працездатного віку, згідно ст.ст. 182, 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягнути їх в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки заявлені позивачем вимоги відповідають вимогам чинного Законодавства, позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, відповідач жодних заперечень не подав та розмір стягнутих судом аліментів є менший від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд лише за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд вважає, що в даному випадку аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 26.08.2025 відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави лише 50% судового збору який би підлягав стягненню, тобто 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved