Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» і [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №15669-05/2023, відповідно до умов якої відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів з датою повернення 04 травня 2024 року. ТОВ «Інвеструм» свої зобов`язання виконала і надало відповідачу кредитні кошти у вказаному розмірі і у строк, визначений умовами кредитного договору. 03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений договір факторингу №3072023, на підставі якого ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», включно і до [PERSON] за договором фінансового кредиту 11 травня 2023 року. 29 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №29012024, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за договором фінансового кредиту 11 травня 2023 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача перед позивачем становить 32022,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 25022,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про виклик. Крім того, 13 лютого 2025 року за його заявою було вікладене судове засідання для надання йому часу для підготовки відзиву на позов. Але на судове засідання 27 серпня 2025 року відзиву від відповідача не надійшло. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання.Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу. Отже, електронна форма договору прирівнюється до письмової форми і він не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» і [PERSON] був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №15669-05/2023, відповідно до умов якої відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів з датою повернення 04 травня 2024 року. 03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений договір факторингу №3072023, на підставі якого ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», включно і до [PERSON] за договором фінансового кредиту 11 травня 2023 року. 29 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №29012024, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за договором фінансового кредиту 11 травня 2023 року. Згідно розрахунку заборгованості у зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача перед позивачем становить 32022,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 25022,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачем умов договору позики виникла заборгованість в загальному розмірі 32022,00 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved