Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

29.05.2025 р. до суду надійшов вказаний позов. Предметом позову є відшкодування шкоди в розмірі 299 530,64 грн. Вимоги позову позивач обґрунтовує тим, що 28.10.2023 року близько 09:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, буд.7-В, на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку, [PERSON] виявив, що на транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , яким він користувався та залишив там напередодні, впало сухе дерево, внаслідок чого автомобіль в результаті падіння вказаного дерева отримав значні пошкодження, яких перед тим як він залишив авто, - не було. В результаті означеної події транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а власнику автомобіля [PERSON] були завдані матеріальні збитки. 28.10.2023 року, безпосередньо відразу після виявлення пошкоджень на авто, [PERSON] повідомив про вказаний випадок усі аварійні служби, а також звернувся до уповноважених органів національної поліції за фактом завдання шкоди автомобілю, яким він користувався. Невдовзі на місце події прибули працівники ДСНС України, а згодом і працівники Національної поліції України, які склали на місці протокол, схему ДТП, відібрали пояснення в учасника події та свідків, а також вчинили усі інші необхідні документи за фактом вищеозначеної ДТП. Відповідно до Звіту № 114-2024 від 25.06.2024 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , становить 639 350,66 грн, в той час як ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП становить 317 706,20 грн. Транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , конструктивно знищений. Відповідно ж до Звіту № 114-1-2024 від 25.06.2024 року, ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , в пошкодженому стані після ДТП (вартість придатних залишків) складає 38 175,56 грн. Таким чином, фактичний розмір шкоди складає різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП: 317 706,20 грн - 38 175,56 грн = 279 530,64 грн. Зазначену суму позивач просив стягнути на його користь. Також позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 04.06.2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.15). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу та третім особам направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. 09.06.2025 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній вимоги позову не визнав, зазначивши, що позивачем не надано доказів, що автомобіль був припаркований на стоянці відведеній для парковки автомобілів, та відсутні будь-які докази, що він, як власник автомобіля, з метою збереження свого майна у відповідному стані подбав про нього шляхом врахування погодних умов та дотримувався при паркуванні автомобіля допустимої відстані до небезпечних об`єктів (в т.ч. і при умові можливого падіння дерева). Також зазначив, що згідно з даними Українського гідрометеорологічного центру (Укргідрометцентру), на цю дату у місті Києві та Київській області прогнозувалися складні метеорологічні умови, а саме: пориви вітру швидкістю до 25-28 метрів за секунду. Такий показник відповідає II рівню небезпеки (помаранчевий рівень) згідно з системою погодних попереджень. Помаранчевий рівень небезпеки вказує на потенційно небезпечні погодні умови, які можуть призводити до порушення нормального функціонування інфраструктури, падіння дерев, обривів ліній електропередач, ускладнення транспортного руху та інших надзвичайних ситуацій. Ці погодні умови класифікуються як обставини непереборної сили (форс-мажор), які згідно з ч. 2 ст. 218 Цивільного кодексу України звільняють від відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок таких подій. На підставі зазначеного просив в позові відмовити. 12.06.2025 р. до суду від представника третьої особи - Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, надійшли письмові пояснення, в яких останній проти вимог позивача заперечував, зазначивши, що автомобіль був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, та в цей день були погані погодні умови, про що повідомлялись жителі м. Києва. Від інших представників третіх осіб письмових пояснень до суду не надходило. Від позивача до суду не надходило, ані відповіді на відзив, ані заперечення на письмові пояснення третьої особи. Враховуючи, що закінчилися строки подання відповіді на відзив, заперечень на письмові пояснення, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 28.10.2023 року до ІТС ІПНП (журнал ЄО) Святошинського УП ГУНП у м. Києві за № 62386 було зареєстровано звернення [PERSON] про те, що 28.10.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Г.Юри, 7-В заявник виявив пошкодження автомобіля "Хюндай ", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок падіння дерева. Позивач [PERSON] є власником автомобіль "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] (а.с. 60). Оглядом місця події було встановлено, що автомобіль "Хюндай ", д.н.з. [NUMBER] має пошкодження. Відповідно до схеми до протоколу місця події на автомобіль "Хюндай", д.н.з. [NUMBER] , впало дерево. Відповідно до Звіту № 114-2024 від 25.06.2024 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , становить 639 350,66 грн, в той час як ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП становить 317 706,20 грн. Транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , конструктивно знищений. Відповідно ж до Звіту № 114-1-2024 від 25.06.2024 року, ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», р.н. [NUMBER] , в пошкодженому стані після ДТП (вартість придатних залишків) складає 38 175,56 грн. Таким чином, фактичний розмір шкоди складає різницю між вартістю ТЗ до та після ДТП: 317 706,20 грн - 38 175,56 грн = 279 530,64 грн. Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією надано відповідь щодо надання інформації про балансоутримувача території за адресою: м. Київ, вул.Г.Юри, 7-В, згідно якої Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", та комунальне об`єднання "Київзеленбуд" не є балансоутримувачами зелених насаджень розташованих на прибудинковаій території житлового будинку 7-В на вул. Г.Юри. Законом України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (ч. 1 п. 7 ст. 17) ередбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Частиною 2 ст. 15 вищевказаного Закону передбачено, що підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. За змістом ст. 18 Закону підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію та відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Так, згідно з п.п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Згідно з п. 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008, утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. З відповіді КО «Київзеленбуд» вбачається, що балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] є Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва". Обстеження зелених насаджень за вказаною адресою в період з 01.01.2020 по 01.01.2024 рр. КО "Київзеленбуд" не проводилось, акти обстеження не видавались, звернень від КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" щодо необхідності проведення обстежень зелених насаджень не надходили. На балансі районних комунальних підприємств по утриманню зелених насаджень КО «Київзеленбуд» перебувають насадження загального користування - парки, сквери, бульвари, тощо. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Відповідно до ст.323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Непереборна сила - це дія надзвичайної ситуації техногенного, природного або екологічного характеру, яка унеможливлює надання відповідної послуги відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц (провадження № 61-43478св18), на яку посилається позивач у позові, зазначеної, що, "…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку [ADDRESS]. Місцевий суд установив, що відповідач КП "Міськзеленбуд" Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року №53/17 "Про внесення змін до рішення міської ради від 02 березня 2011 року № 16/9 "Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради" КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS], проте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку. Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування". На підставі заначеного суд приходить до висновку, що дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташоване на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, а відповідно належним відповідачем є Святошинська районна в місті Києві державної адміністрація. Встановлено судом, та не оспорюється учасниками процесу, що автомобіля був припаркований на ділянці дороги не передбачено спеціальних відведених місць для тимчасового зберігання автомобілів. Тобто встановлено, що спірний автомобіль було припарковано у непередбаченому для паркування місці біля дерев. Суд звертає увагу на те, що сталося падіння саме цілого дерева, вирваного з коренем, що вбачається з фотознімків наданих позивачем. Дерево, яке впало є зеленим, не має візуальних дефектів, серцевина не є порожньою. Згідно з даними Українського гідрометеорологічного центру (Укргідрометцентру), на 28.10.2023 у місті Києві та Київській області прогнозувалися складні метеорологічні умови, а саме: пориви вітру швидкістю до 25-28 метрів за секунду. Такий показник відповідає II рівню небезпеки (помаранчевий рівень) згідно з системою погодних попереджень. Помаранчевий рівень небезпеки вказує на потенційно небезпечні погодні умови, які можуть призводити до порушення нормального функціонування інфраструктури, падіння дерев, обривів ліній електропередач, ускладнення транспортного руху та інших надзвичайних ситуацій. Ці погодні умови класифікуються як обставини непереборної сили (форс- мажор). Доказів про те, що падіння дерева відбулося внаслідок невиконання заходів з благоустрою (ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів») матеріали справи не містять. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Згідно з п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10.04.2006 року №105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно п. 5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі. Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Згідно п. 9.1.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про можливу аварійність дерева, яке пошкодило автомобіль позивача, було відомо до його падіння (скарги мешканців будинку, перехожих тощо), що зобов`язувало б відповідача провести спеціальне дослідження цього дерева, оскільки в день падіння дерева мало місце штормове попередження та поривчаті вітри швидкістю більше до 25-28 метрів м/с (швидкість вітру 15-24 м/с вважається небезпечним явищем), підстав для того, щоб вважати поведінку відповідача протиправною немає. За таких обставин немає підстав для висновку про наявність прямого причинного зв`язку із заподіяною шкодою. Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, на підтвердження того, що наслідком завдання шкоди позивачу була обставина непереборної сили, тобто екстремальне явище природи катастрофічного характеру, що приводить до раптового порушення нормальної діяльності людей, яке характеризується непередбаченістю та неможливістю своєчасно попередити. Враховуючи, що деліктна відповідальність настає лише за наявності протиправної поведінки (дії чи діяльності) та вини заподіювача шкоди, а за наявними в матеріалах справи доказами такі елементи складу цивільного правопорушення відсутні, суд приходить до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для покладення на відповідача відповідальності за завдану майнову шкоду. Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від встановлення порушеного права, а оскільки судом не встановлено порушення права, то вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed