Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Карлаш Іван Анатолійович звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] , посилаючись на те, що 19.02.2010 Позивачка уклала з Відповідачем шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 82, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі у Сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Приблизно з 01.11.2024 сімейне життя між Сторонами погіршилось, спільне проживання припинилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що сім`я остаточно розпалась, її збереження неможливе та недоцільне. Спорів щодо місця проживання дітей між сторонами немає. На підставі викладеного просила шлюб розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 31.07.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Разом із позовною заявою представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій просить позовну заяву розглядати без участі позивача та її представника. Вказав, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 19.02.2010 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 82. У сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 527 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 839. Спорів щодо місця проживання дітей та розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved