Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача АТ «Акцент Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідачки [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» суми заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101697659056640 від 18.10.2023 та судових витрат по справі. У поданій позовній заяві представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 18.10.2023 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір ABH0CT155101697659056640, щодо надання останній кредиту в розмірі 8000.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 17.10.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п.п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 8000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 17.10.2026 року, терміном на 36 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних. Станом на 25.04.2025 року заборгованість відповідачки за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 10373,56 грн., яка складається з: 7274.34 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3099.22 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Кредитний договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Всупереч даному кредитному договору відповідачка не виконує належним чином своїх зобов`язань, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 10\~373 грн. 56 коп. кредитної заборгованості та судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову та просять відмовити у його задоволенні. Представник посилається на те, що умови договору приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови,\~а не\~інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Вважаємо, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.abank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви тарифи та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в А-Банку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Також, позивач не надав належних доказів щодо вимоги про стягнення заявлених відсотків за користування кредитом. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи розміщені на сайті не містять підпису позичальника, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Анкета-заява, яку позивач долучив до матеріалів справи, не містить суми бажаного кредитного ліміту; не зазначено, який вид банківської картки просила видати відповідачка. Фактично, у Анкеті-заяві містяться лише інформація про відповідачку, її анкетні дані, місце реєстрації, сімейний стан та ін. У цій Анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді відсотків за користування кредитом, не визначено і розмір відсотків. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Меморіальний ордер, що долучений до матеріалів справи не містить дати перерахування коштів, підпису керуючої посадової особи банку та печатки банку, що ставить під сумнів достовірність даного доказу. Тому, представник вважає, що наданий позивачем меморіальний ордер не може бути доказом перерахування коштів за кредитним договором № ABH0CT155101697659056640. Інших доказів, які б підтверджували факт перерахування відповідачці коштів за кредитним договором, позивачем не надано. Враховуючи вищенаведене, представник вважає, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом безпідставними. 05 травня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 30 липня 2025 року представником відповідачки подано відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 18 жовтня 2023 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ABH0CT155101697659056640, шляхом підписання останньою власноручним підпису Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк». У заяві зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодена з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг, згодена отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. [PERSON] забов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Також, [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 021a91338184f51bed326df83e918e7465177f6338ee6l4967f14a928cdf664e5b, яка буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення її дій згідно Договору. \~ \~ \~ \~Із заяви\~про надання\~послуг «Швидка\~готівка» № ABH0CT155101697659056640 від 18.10.2023 слідує, що сторони погодили умови надання кредиту, а саме: сума кредиту 8\~000 грн.; строк кредитування -36 місяців ( з 18.10.2023 по 17.10.2026) включно; процентна ставка (фіксована) 55% на рік; розмір щомісячного платежу 462,28 грн. Вказана заява підписана [PERSON] шляхом накладення електронного підпису, який перевірений за допомогою відкрито ключа 021a91338184f51bed326df83e918e7465177f6338ee6l4967f14a928cdf664e5b. \~ \~ \~ \~ Згідно з розрахунком, поданим АТ «А-Банк», заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на\~25 квітня 2025 року становить 10\~373,56 грн., яка складається із наступного: 7\~274,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3099,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта\~статті 203 ЦК України). Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 01 лютого 2022 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», яка підписана власноручним підписом. В подальшому, 18 жовтня 2023 [PERSON] за допомогою кваліфікованого електронного підпису підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101697659056640 від 18.10.2023, в якій сторонами узгоджено розмір, строк кредиту та відсотки за користування кредитом. У даній заяві визначені умови надання кредитного ліміту, а саме визначено, що сума кредиту становить 8\~000 грн.; строк кредиту 36 місяців ( з 18.10.2023 по 17.10.2026); процентна ставка (фіксована) 55% на рік; розмір щомісячного платежу 462,28 грн. Посилався відповідачки та її представника на те, що в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді відсотків за користування кредиту, не зазначено розмір відсотків та узгодження із відповідачкою умов договору, суду до уваги не приймає, так як, хоча підписана [PERSON] анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, але в заяві про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101697659056640 від 18.10.2023 сторонами погоджено суму та строк кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 55% на рік. Суд приходить до висновку, що\~\~договір підписано в електронній формі шляхом підписання його сторонами електронними цифровими підписами та містить\~\~усі істотні умови, також і\~щодо встановленої відсоткової ставки за користування кредитом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд\~шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку визначеного умовами договору. Отже, наявні підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідачки на користь банку суми заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101697659056640 від 18.10.2023 на загальну суму 10373,56 грн., яка складається з: 7274.34 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3 099.22 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. При цьому, відповідачка користувалася кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, отже не заперечувала факту укладення кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України\~з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved