Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

У червні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк», затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». 05.02.2014 між [PERSON] та ПАТ «Альфа банк» було підписано анкету заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум». В якій зокрема позичальник підтвердив те, що прийняв пропозицію банку на оформлення картки «Максимум-готівка» та йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, в тому числі отримання та обслуговування картки. Також виявив бажання на отримання від банку кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75 000,00 грн. по рахунку на умовах, що вказуються в договорі та додатку до договору, що підписується в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка» з урахуванням умов Публічної пропозиції. Підписанням анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа - Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, позичальник підтвердив, що зі змістом Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка оприлюднена на інтернет сторінці банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua (архівна версія договору, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною) Правилами користування банківською картою, Тарифами ПАТ «Альфа Банк» ознайомлений та цілковито згодний та беззаперечно підтверджую те, що свій примірник договору з усіма додатками отримав, отримав банківську платіжну картку, до моменту укладення договору відповідач попередньо ознайомлений з основними умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь якою іншою інформацією. Позивач зазначає, що сторонами також підписано додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») та довідка про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» (з прикладом використання кредитних коштів з розрахунком сукупної вартості кредиту). Кредитний договір укладений на наступних умовах: тип кредиту - встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку; найменування продукту - «Максимум-готівка», мета кредиту - споживчі потреби; ліміт відновлювальної кредитної лінії - 75 000,00 грн; процентна ставка 36,00 відсотків річних; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - DMC Gold; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7 відсотків від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Позивач зазначає, що він виконав умови договору, надав у користування відповідача грошові кошти, проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 110862,66 грн., яка складається з: 69679,78 грн. - прострочене тіло кредиту, 41182,88 грн. - відсотки за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 110862,66 грн., судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9302,72 грн. 09.06.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 24.07.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.01.2014 відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум». (а.с. 6). Відповідно вказаної анкети - заяви відповідач [PERSON] підтвердив, що ця заява є акцептуванням Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» в розумінні ст. 642 ЦК України. Відповідно до п. 2 заяви відповідач виявив бажання отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії в межах 75000,00 грн на умовах, вказаних в договору та додатку до договору, що підписується в рамках обслуговування продукту «Максимум» з урахуванням умов Публічної пропозиції. Згідно п. 2 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 6 зворотня сторона), відповідачу виданий кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: ліміт кредитної 75000,00 грн; сума кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі клієнту картки та підписанням цього додатку, з встановленого договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та вказаному в цьому додатку ліміту відновлювальної кредитної лінії складає 5000,00 грн. При цьому сторони погоджуються, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-який час протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії та відрізняється від суми, що вказана в цьому пункті, повідомляється банком клієнту у порядку та спосіб визначений умовами договору. Сторони також погоджуються, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-якому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної ліні, який становить 75 000,00 грн. Відповідно до п. 2.2 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 22.01.2014, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 відсотків річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Розмір обов`язкового мінімального платежу 7 відсотків від загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому сторони погоджуються, що розмір обов`язково мінімального платежу не може бути меншим 50 грн. Також, відповідач був ознайомлений з довідкою про умови кредитування з використанням картки «Максимум», підписав договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів (а.с. 7), уклав договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карт (а.с.7). 12.08.2022 змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом зі статуту позивача (а.с. 29-31). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ «Сенс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії, відповідно до якого відповідачу було надано доступ до кредитних коштів. Із виписки по особовому рахунку вбачається, що АТ «Сенс Банк» виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом (а.с. 11-22). Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 27.02.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором від 22.01.2014 становить 110862,66 грн, яка складається з: 69679,78 грн. - прострочене тіло кредиту та 41182,88 грн. - відсотків за користування кредитом. Відомостей про повне чи часткове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як встановлено судом, в матеріалах справи наявна копія договору про надання послуг від 28.01.2025 №1006 укладеного між Адвокатським бюро «СмартЛекс» та АТ «Сенс банк». Відповідно до п. 1.1 договору, замовник замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника. які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорі позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн., - за отримання рішення суду - 225,00 грн, - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 відсотків. Згідно попереднього розрахунку позивача у позовній заяві витрати на професійну правничу допомогу складають 9302,72 грн. (375,00 грн. + 225,00 грн. + 110862,66 грн. х 7,85 %). Проте, суд звертає увагу, що крім вказаного договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025, позивачем не надано жодних інших належних доказів на підтвердження отримання таких послуг саме у вказаній цивільній справі, а зі змісту договору не можливо встановити щодо яких саме боржників стосується вказана угода. Крім того, сам зміст договору (п. 3.3.4,3.3.5 договору), передбачає підписання актів прийому - передачі наданих послуг, які є підставою для проведення розрахунків за договором. Крім того, наявна в матеріалах справи копія договору не містить підписів сторін, що є підставою вважати, що такий договір не є належним доказом надання відповідних послуг. Таким чином, судом не встановлено, що позивачу надавалася професійна правнича допомога саме за вказаним договором №1006 від 28.01.2025 та саме в такому розмірі. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За вказаних обставин судові витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними, отже стягненню з відповідача на користь позивач не підлягають.

Outcome: approved