Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Управління-служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В позові посилається на те, що відповідач є батьком своєї неповлітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що батько - [PERSON] не підтримує зв`язку з донькою, не цікавиться її життям і потребами, не забезпечує догляду, освіти, що негативно впливає на фізичний та психоемоційний стан дитини. Вказує, що дитина проживала разом з матір`ю - [PERSON] до [INFO] , тобто до її смерті. Після смерті матері дитини, служба у справах дітей 15.10.2024 року влаштувала [PERSON] , [INFO] , до родини [PERSON] , чоловік якої є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] . Ці обставини свідчать про повне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків і наявність підстав для захисту прав дитини. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що по позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового засідання повідомлений належним чином, заяв не надавав. Представник третьої особи - Управління-служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про місце дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1138. Батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.11.2011 року у справі №2о-358/2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.12.2007 року, розірваний. Згідно копії свідоцтва про смерть сері [NUMBER] , виданим Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №766. Відповідно до довідки, виданої Ліцеєм №35 імені Валентина Шеймана Краматорської міської ради Донецької області Цепіній Оксані Геннадіївні - тітці-опікуну, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась у [ADDRESS] у період з 01.09.2015 року по 05.09.2024 року та згідно з наказом по Ліцею №35 від 05.09.2024 року №70-у вибула до м. Дніпра. За період навчання дитини батько - [PERSON] жодного разу не відвідував батьківський збори, не підтримував контакт з класними керівниками та не цікавився успіхами дитини. Згідно наказу Управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради №21 від 15.10.2024 року, наказано влаштувати дитину, [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування, в сім`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку від 04.06.2025 року №4/3-192, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклувння, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, з урахуванням матеріального становища сторін, рівності прав та обов`язків батька, матері щодо дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів та необхідність стягувати аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved