Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дом Сервіс» (далі - ТОВ «Дом Сервіс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , був переданий позивачу, як організації, яка надає послуги з обслуговування житлового будинку та прилеглої прибудинкової території, та знаходиться на його балансі. Відповідач є власником квартири №3 у вказаному будинку, внаслідок чого як споживач житлово-комунальних послуг зобов`язана брати участь у витратах по утриманню квартири та прибудинкової території, а також своєчасно і повному обсязі вносити плату за отримані вказані послуги. 16.08.2021 між сторонами укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги № 3. Позивач надавав житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку, відповідач користувалася наданими послугами, але не в повному обсязі виконала зобов`язання по їх оплаті. Станом на 01.04.2025 через невиконання відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 16844,51 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, вона зобов`язана сплатити позивачу 3% річних від суми заборгованості у розмірі 430,60 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1702,64 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище заборгованість та судові витрати. 16.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 29.10.2018 між ТОВ «УМК» (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно з яким продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором та у відповідності до норм ЦПК України. Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на балансі та перебуває на обслуговуванні ТОВ «Дом Сервіс», що підтверджується копією акту приймання-передачі житлового комплексу від 01.03.2021. Розпорядженням Голосіївської районної державної адміністрації в місті Києві від 22.07.2021 № 386 житловому будинку [ADDRESS] . Коригування ІІ черги будівництва, 3-й пусковий комплекс, присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Відповідно до акту від 16.08.2021 прийому-передачі квартири для проведення ремонтних робіт продавець передав, а [PERSON] прийняла в будинку №3 другої черги будівництва для проведення ремонтних робіт квартиру [ADDRESS] . 16.08.2021 між ТОВ «Дом Сервіс» та [PERSON] укладено договір №3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат на комунальні послуги. Відповідно до п. 2.1. договору від 16.08.2021 №3 ТОВ «Дом Сервіс» забезпечує належні умови проживання в будинку, шляхом надання [PERSON] послуг з управління та утримання будинку, а остання зобов`язується оплатити отримані послуги з управління та утримання будинку на умовах та у строки, визначені цим договором. Також на умовах визначених цим договором ТОВ «Дом Сервіс» зобов`язується організувати забезпечення квартири [PERSON] комунальними послугами з постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а остання зобов`язується у строки та на умовах, що передбачені цим договором компенсувати ТОВ «Дом Сервіс» отримані комунальні послуги. Пунктом 3.1.1. договору від 16.08.2021 № 3 передбачено, що плата за надання послуг з управління та утримання будинку, визначається згідно кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що додається до договору в якості додатку № 2 та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 3.1.2. договору від 16.08.2021 № 3 компенсація вартості комунальних послуг, за послуги постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення оплачується згідно фактично спожитого обсягу відповідно показів відповідних квартирних засобів обліку чи/або за встановленими (нормами) споживання, за ціною закупівлі стороною-1 у виконавців комунальних послуг. Відповідно до п. 4.4.1. договору від 16.08.2021 № 3 [PERSON] зобов`язана своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги та компенсувати комунальні послуги в порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.04.2025 заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 16844,51 грн., нараховані 3% річних за період з квітня 2023 року по березень 2025 року в розмірі 430,60 грн. та інфляційна складова за період з квітня 2023 року по березень 2025 року в розмірі 1702,64 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 (далі - Правил №572), власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Суд відзначає, що позивач, як особа, яка набула майнові права на квартиру у багатоквартирному будинку повинна усвідомлювати, що таке набуття права власності покладає на неї обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу відповдіно до умов укладеного нею з позивачем договору. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідач, відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг. Доказів незаконності такого тарифу або неправильності розрахунків заборгованості, відповідач суду не надав. Водночас, судом встановлено, що відповідач свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 16844,51 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 1702,64 грн. та 3% річних в розмірі 430,60 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, за період з квітня 2023 року по березень 2025 року, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, судом враховується, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023. Отже нараховані на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.04.2023 по 29.12.2023 стягненню не підлягають, оскільки їх нарахування є безпідставним. Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, підлягають стягненню за період з 30.12.2023 по 28.02.2025 в сумі 386,78 грн. та в сумі 1639,18 грн., відповідно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,44%) у розмірі 2408,83 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: partial