Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач АТ "Ідея Банк" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 108956,14 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.04.2020 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z62.23967.006569533. За умовами укладеного договору відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 70531 грн., зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу в розпорядження й користування кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 30.08.2024 становить 171 041,31 грн., із яких: заборгованість за простроченим боргом 48867,93 грн.; прострочені відсотки 15801,793 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 44286,42 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 01.11.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.03.2025 справу передано за підсудністю на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Ухвалою суду від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 10.06.2025 року справу прийнято до свого провадження в зв`язку з закінченням відрядження судді Шевченко О. В. Відповідач надіслала відзив на позов, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення плати за обслуговування кредиту. У відповіді на відзив сторона позивача просить позов задовольнити повністю, оскільки заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та поданими доказами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності. Представником відповідача подана заява про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 03.04.2020 між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування № Z62.23967.006569533, підписаний власноручно позичальником, що акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "Ідея Банк", яка розміщена на офіційному веб-сайті банку: www.ideabank.ua. Відповідно до п. 1 Кредитного договору відповідач отримала кредит в сумі 70531 грн строком на 48 місяців, зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. Пунктом 1.6 встановлено строк дії договору до 03.04.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 30.08.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 108956,14 грн., із яких: заборгованість за простроченим боргом 48867,93 грн.; прострочені відсотки 15801,79 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 44286,42 грн. Позивачем АТ "Ідея Банк" надано меморіальні ордери від 03.04.2020 про зарахування коштів на відповідні рахунки на виконання умов укладеного договору. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині основного боргу та відсотками підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором в частині нарахованих сум основного боргу та відсотків, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду в цій частині не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду в цій частині. За таких\~обставин,\~позовні вимоги\~в частині\~стягнення основного\~боргу та\~відсотків в\~сумі 64669,72 грн підлягає задоволенню. В частині 44286,42 грн боргу, нарахованого як прострочену плату за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне. Відповідно до договору кредиту та страхування № Z62.23967.006569533 від 03.04.2020 та згідно з договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позичальнику було встановлено плату за обслуговування кредиту, яка відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використання телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі банку, шляхом направлення СМС щодо суми платежу за договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Отже, кредитним договором № Z62.23967.006569533 позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", оскільки банком не надано доказів звернення позичальником більше одного разу на місяць. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі №194/1387/19. Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св19) та постанові Верховного Суду від 15.03.2021 у справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню - у сумі заборгованості за простроченим боргом в розмірі 48867,93 грн. та сумі заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15801,76 грн., що в цілому складає 64669,72 грн. В іншій частині в позові необхідно відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial