Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

11.03.2025 року представник позивача Мих В.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначається, що 29.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 102155761, відповідно до умов якого відповідач отримав 6000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Термін повернення кредиту та сплати комісії і відсотків настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Заборгованість становить 20550 грн., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 13950 грн.; прострочена заборгованість за сумою комісії 600 грн. 26.04.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір № 107-МЛ/Т від 26.04.2024 року про відступлення прав вимоги. Згідно із цим договором про відступлення прав вимоги набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 102155761 від 29.12.2023 року. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 14.03.2025 року провадження по цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26.08.2025 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом встановлено, що 29.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 102155761, що підтверджується анкетою-заявою на кредит № 102155761. Відповідно до умов кредитного договору № 102155761 від 29.12.2023 року відповідач отримав 6000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Як вбачається із виписки про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102155761 від 29.12.2023 року та виписки з особового рахунка за кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе за договорами зобов`язання, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за кредитним договором № 102155761 від 29.12.2023 року, яка становить 20550 грн., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 13950 грн.; прострочена заборгованість за сумою комісії 600 грн. 26.04.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір № 107-МЛ/Т від 26.04.2024 року про відступлення прав вимоги. Згідно із цим договором про відступлення прав вимоги набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 102155761 від 29.12.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем платіжною інструкцією на перерахування грошових коштів за кредитом. Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи порушення відповідачем умов договорів, з огляду на відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 102155761 від 29.12.2023 року заборгованість становить 20550 грн., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 13950 грн.; прострочена заборгованість за сумою комісії 600 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved