Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позиція позивача Адвокат Заєць Б.В. звернулося до суду в інтересах [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу позивачки та [PERSON] з 10.11.2017 по день його смерті [INFO] . Також, просить встановити факт перебування позивачки на утриманні [PERSON] по день його смерті [INFO] . Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 03.10.1992 позивачка уклала шлюб із [PERSON] . У зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України [PERSON] 17.12.2022 був призваний та направлений для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди [NUMBER] . 27.07.2024 [PERSON] , будучи навідником [INFO] військової частини [NUMBER] , загинув під час виконання бойового завдання в н.п. Терни, Краматорського району Донецької області. Законодавство надає право на отримання виплати одноразової грошової допомоги, право на яку може мати позивачка, яка перебувала на його утриманні та проживала з ним однією сім`єю, а також їх діти, оскільки його батьки померли. Проте, факт проживання однією сім`єю та перебування на утриманні може бути підтверджений лише в судовому порядку та при встановленні відповідних юридичних фактів. Отже, має місце необхідність встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] та перебування її на його утриманні. Встановлення даного юридичного факту пов`язане із настанням юридичних наслідків - можливості звернення та отримання заявником грошової допомоги, що передбачений у разі загибелі військовослужбовця. Іншого способу вирішення даного питання як звернення до суду не має. Зазначає, що вона та [PERSON] проживали разом з 1992 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу у 2017 році, продовжили проживати разом та вести спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку біля будинку, садили городину, доглядали за житловим будинком, підтримували один одного. За час спільного проживання у них народилося троє дітей. На день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] та [PERSON] , яка є її матір`ю. Факт безперервного спільного проживання протягом вищевказаного періоду підтверджується виписками із погосподарських книг Соснівської сільської ради Літинського району та по Соснівському старостинському окрузі Літинської селищної ради за 1991-2024 роки. [PERSON] постійно надавав їй кошти для її забезпечення чим утримував її. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів [INFO] подано письмові пояснення на позовну заяву, у якому представник вважає, що наразі достатні підстави для задоволення заяви відсутні. Пояснення мотивовані тим, що право на отримання одноразової допомоги у разі смерті (загибелі) військовослужбовця мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, зазначені в Сімейному кодексі України. Однак показання свідків та документи про спільне проживання не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Разом з тим зазначає, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб скасована згідно з наказом Мінсоцполітики від 17.07.2019 №1106, а тому довідка №895 від 16.12.2024 взагалі не є доказом у даній справі. До того ж, реєстрація чи фактичне місце проживання заявниці разом з [PERSON] за однією адресою не є підтвердженням того, що дані особи проживали у фактичних стосунках без зареєстрованого шлюбу. Просить звернути увагу суду на те, що відсутніми є докази щодо наявності спільних витрат заявниці та [PERSON] , ведення ними спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням та інших обставин, що засвідчують реальність сімейних відносин (ч.2 ст.3 СК України, Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99). Позивачка не довела належними та допустимими доказами придбання та створення спірного нерухомого майна (будинки, квартири, земельні ділянки тощо) з [PERSON] внаслідок їх спільної праці, спільними зусиллями, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету. Отже, сам по собі факт спільного проживання не є достатньою підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Сам по собі факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки не може свідчити, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, а придбане одним із них майно є спільною сумісною власністю сторін, оскільки необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності у сторін бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Також, самі по собі показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі у період із 03.10.1992 по 26.10.2017. Заявниця зазначає, що після розірвання шлюбу проживала разом із колишнім чоловіком у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу до 27.07.2024. До заяви, як доказ факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу заявниця додає свідоцтва про народження, спільних із [PERSON] дітей, а саме доньки [PERSON] [INFO] , доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Однак, звертає увагу суду, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були народженні до розірвання шлюбу, а тому вищезгадані свідоцтва про народження дітей не можуть слугувати як доказ факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу у даній судовій справі. Як доказ того, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , заявниця надає виписку із АТ комерційний банк «ПРИВАТБАНК», із якої слідує, що період із 20.03.2024 по 22.07.2024 [PERSON] перераховував певні кошти на картку АТ комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яка ймовірно належить заявниці. Однак перерахунок певних коштів не означає утримання особи, якій ці кошти адресуються. Інших доказів утримання [PERSON] [PERSON] заявницею надано не було. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.04.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 18.08.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та постановлено ухвалу про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на 27.08.2025. Розгляд справи В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Заєць Б.В. підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позову, пояснили, що батьки проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та разом вирішували всі сімейні питання. Однак, у 2017 році мати розлучилась з батьком, проте це не призвело до розриву їх сімейних стосунків, вони продовжили проживати однією сім`єю, жодного дня окремо один від одного не проживали. При цьому, в селі навіть не знали, що шлюб між батьками розривався. Коли батько пішов служити, мати продовжувала підтримувати з ним зв`язок та чекала від нього дзвінків. Батько в цей же час підтримував матір фінансово та відправляв їй кошти для наповнення спільного бюджету та розпорядження ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, оскільки дійсно його мати [PERSON] та його батько [PERSON] завжди проживали разом та виховували його з двома сестрами [PERSON] та [PERSON] . У 2017 році відносини між батьками погіршились і мати подала позов до суду про розлучення. Однак, незважаючи на це, батьки продовжили разом проживати. Через деякий час, ще до набрання законної сили рішенням суду, батьки відновили свої нормальні відносини. Батько приніс матері вибачення, а мати більше не тримала на нього образ і вони продовжили проживати разом так як і до розірвання шлюбу, а саме, вели спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку біля будинку, садили городину, доглядали за житловим будинком, підтримували один одного, разом відвідували святкування родинних свят. Батько після розлучення не змінював свого місця проживання та реєстрації, оскільки увесь час проживав разом із матір`ю. Вони між собою радились, приймали спільно рішення, виховували та допомагали своїм дітям, мали спільний домашній бюджет, на базар їздили і купували все разом. Йому відомо, що батьки хотіли повторно укласти шлюб, проте постійні домашні сільські клопоти не давали змоги їм цього зробити. У подальшому в Літинському районі ліквідували ВДРАЦС, а батька мобілізували на війну. За час проходження ним військової служби, відносини батьків ще більше закріпились і покращились. Мати чекала його з війни додому, вони постійно спілкувались, батько пересилав матері грошові кошти які отримував у якості грошової винагороди як військовослужбовець, а мати надсилала батькові посилки до яких входили необхідні речі та домашні консервації. Крім того, його батько особисто надавав матері грошові кошти коли приїздив додому у відпустку. Якби не формальне розірвання шлюбу, то можна було б вважати, що вони були подружжям. Просив дану справу розглянути без його участі у судових засіданнях, оскільки він перебуває за кордоном. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В позаних поясненнях заперечив проти задоволення позову. З огляду на заперечення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів щодо заявлених позовних вимог, зважаючи на те, що завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ та те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, судом не приймається визнання позову відповідачами, оскільки таке рішення суперечитиме правам та інтересам третьої особи. Встановлені судом обставини 17.12.2022 [PERSON] призвано та направлено для проходження військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди [NUMBER] , що підтверджується Витягом з наказу №511 від 17.12.2022 (а.с.19). Сповіщення сім`ї №64 від 19.08.2024 (а.с.18) [PERSON] повідомлено про те, що її чоловік [PERSON] навідник [INFO] військової частини [NUMBER] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в н.п. Терни Краматорського району Донецької області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.08.2024 Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.14), [PERSON] помер [INFO] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.04.1971 (а.с.15). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.05.1997 Виконкомом Кунківської сільської ради народних депутатів (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.11.1991 Кунківською сільською радою народних депутатів (а.с.17). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.06.1993 Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, та свідоцтвом про шлюб, виданим 10.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, яким підтверджується зміна прізвища доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11,12). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.05.1995 Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.10.1997 Виконкомом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.09.2016 Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким підтверджується зміна прізвища доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9,10). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 26.10.2017 у справі №137/1292/17 (а.с.8), вирішено розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03.10.1992 в сільській раді с. Кунка Гайсинського району Вінницької області, актовий запис №6. Згідно довідки №895, виданої 16.12.2024 Соснівським старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с.20) [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1992 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу у 2017 році [PERSON] та [PERSON] продовжили проживати разом та вести спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку біля будинку, садили городину, доглядали за житловим будинком, підтримували один одного. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] та [PERSON] , яка є її матір`ю (його тещею). Згідно Виписок із погосподарських книг Соснівської сільської ради Літинського району та по Соснівському старостинському окрузі Літинської селищної ради за адресою: вул. М. Грушевського (колишня Радянська), буд.35, с. Сосни, Вінницького району Вінницької області, 1991-2024 роки (а.с.23-29), крім інших, у вказаному домогосподарстві проживали та були зареєстровані [PERSON] з [PERSON] , як онучка голови домогосподарства та зять. А також, проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як їх діти - правнуки голови домогосподарства. Згідно виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по картковому рахунку [PERSON] [NUMBER] (IBAN: [NUMBER] ) (а.с.21,22), [PERSON] здійснював перекази грошових коштів на вказаний банківський рахунок різними сумами, починаючи з 21.01.2023 по 22.07.2024 (25 транзакцій). Свідок [PERSON] в судовому засіданні 18.08.2025 пояснила, що є сестрою [PERSON] та добре знає про його сімейні стосунки, оскільки увесь час підтримувала зв`язок з братом. Підтвердила, що вони з позивачкою увесь час проживали разом як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет тощо. Про розірвання між ними шлюбу, вона взнала лише тоді, коли брат загинув. [PERSON] увесь час був відданий сім`ї, піклувався про них, зокрема, разом з дружиною займався худобою, побудували огорожу, провели газ, зробили опалення. Коли пішов служити, в першу чергу телефонував дружині щоб повідомити, що він в порядку, а вже потім набирав її. Допомагав [PERSON] фінансово та відправляв їй кошти, яка в такий важкий час потребувала допомоги з його боку. Згадала, що у 2018 році знайшов кошти дружині на операцію. Зауважила, що коли отримали речі загиблого [PERSON] , його дружина [PERSON] знала пароль від його банківської карти, що свідчить про навність у них спільного сімейного бюджету. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 18.08.2025 повідомила, що є сусідкою сім`ї [PERSON] та зазначила, що вони з позивачкою проживали разом як сім`я, вели спільне господарство (городина, корови, свиня), мали спільний бюджет тощо. Їй було відомо, вони були розлучені, однак і далі залишились сім`єю. Вони разом обідали, ходили на базар, розпоряджались спільним бюджетом. Коли [PERSON] почав служити, так і продовжив піклуватись сім`єю, оскільки приїжджав у відпустки, в яких займався господарськими справами, кпив додому зварювальний апарат, телевізор. Коли перебував на службі, знайшов чоловіка з села щоб той копав у них вдома картоплю, знайшов чоловіка для порізки дров. Періодично відправляв дружині кошти, а на її день народження, відправив їй 50тис грн. Зазначила, що [PERSON] працевлаштована та має доволі непоганий дохід, однак припустила, що на той час позивачці була потрібна така допомога з боку [PERSON] . Знає, що [PERSON] телефонував до сільського голови з метою відновлення реєстрації шлюбу, однак не мав можливості для його особисто приїхати. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Метою встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка є реалізація права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, як дружини загиблого військовослужбовця. У зв`язку із чим заявниця звернулася з заявою до суду для встановлення зазначеного факту. Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом - ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, «Порядком і умовами призначення та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 передбачається виплата одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблої у встановленому розмірі. Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходженняслужби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Пунктом 1 частини 2 даної статті визначено, що одноразова грошова допомога призначається виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, вв`язаних з виконанням обов`язків військової служби; Відповідно до п. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакцій чинній на момент виникнення правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 нього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Згідно пункту 4 даної статті, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;вдова вдівець);батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка і чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Дана норма надає право на отримання виплати одноразової грошової допомоги вказаному переліку осіб. У разі відсутності (смерті) когось із вказаних осіб має бути документальне підтвердження. Із числа вказаних осіб на день смерті [PERSON] право на виплату може мати позивач, яка проживала з ним однією сім`єю, а також їхні діти, оскільки його батьки померли. Згідно зі ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Аналізуючи зміт ст. 293 ЦПК України, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно з п. 2, 5 частини 1 стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка жінки без шлюбу та про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно частини 2 частини 4 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто, поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 3 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на досліджені докази та показання свідків, суд вважає, що позивачкою доведено факт її проживання із [PERSON] , загиблим [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 10.11.2017 (часу набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили) по день загибелі - [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу про який просить позивачка [PERSON] породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, є достатньо підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Щодо вимоги про встановлення факту перебування позивачки на утриманні [PERSON] , то суд вважає, що в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки встановлення такого факту не матиме для позивачки правового значення, так як встановлення судом факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу є достатнім та ефективним способом для реалізації позивачкою її прав, пов`язаних із отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З огляду на вищевикладене, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial