Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

14 травня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 25 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна`та Амбруш Оленою Анатоліївною укладено договір № 4243989 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису однаразового ідентифікатора 43782. Відповідно до умов кредитного договору № 4243989 від 25 грудня 2023 року позичальнику надано кредит в розмірі 6\~500,00 гривень, строком на 360 днів з 25 грудня 2023 року по 18 грудня 2024 року, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом з періодичністю платежів зі сплати процентів за кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,5 % в день та застосування в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0,03 % в день. 29 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 4243989 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25 грудня 2023 року, який підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису однаразового ідентифікатора 70456. Так, сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору ТОВ зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Додоткового договору). Сума кредиту, яка була надана згідно з Додатковим договором склала 2\~000,00 гривень Відповідно до умов Додаткового договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 2\~000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п. 1.2-1.3 Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 8\~500 гривень. 23 вересня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договорам № 4243989 від 25 грудня 2023 року загальна сума заборгованості склала 60\~347,55 гривень, з яких: 8\~499,99 гривень заборгованість по тілу кредиту; 51\~847,56 гривень заборгованість за процентами. В межах строку дії договору № 4243989 від 25 грудня 2023 року укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24 вересня 2024 року по 18 грудня 2024 року (86 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18\~275 гривень (8\~499,99 * 2,5 % = 212,5 грн. * 86 календарних дні =18\~275 гривень. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Українські фінансові операції» за договором № 4243989 від 25 грудня 2023 року загальною сумою 78\~622,55 гривень, яка складається з: 8\~499,99 гривень сума заборгованості з тіла кредиту; 51\~847,56 гривень нараховані проценти ТОВ «Лінеура Україна» (первісним кредитором); 18\~275,00 гривень нараховані проценти ТОВ «Українські фінансові операції» за 86 календарних дні. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 78\~622,55 гривень, та понесені судові витрати, зокрема сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 гривень. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у АТ КБ «Сенс Банк» письмові докази, що містять банківську таємницю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від останнього 01 вересня 2025 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 25 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4243989 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису однаразового ідентифікатора 43782. Відповідно до умов кредитного договору № 4243989 від 25 грудня 2023 року позичальнику надано кредит в розмірі 6\~500,00 гривень, строком на 360 днів з 25 грудня 2023 року по 18 грудня 2024 року, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом з періодичністю платежів зі сплати процентів за кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,5 % в день та застосування в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0,03 % в день (а.с. 27-37). Відповідно до довідки виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 286-0310 від 03 жовтня 2024 року встановлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надавало послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК № 342 від 02 жовтня 2012 року) та отримало Ліцензію Національного банку України № 3 від 11 листопада 2013 року. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25 грудня 2023 року 10:46:10 на суму 6\~500,00 гривень, маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua [NUMBER] , призначення платежу: зарахування 6\~500,00 гривень на картку № [NUMBER] (а.с. 21). 29 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 4243989 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25 грудня 2023 року, який підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису однаразового ідентифікатора 70456. Так, сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору ТОВ зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Додоткового договору). Сума кредиту, яка була надана згідно з Додатковим договором склала 2\~000,00 гривень Відповідно до умов Додаткового договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 2\~000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 23-25). Відповідно до довідки виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 287-0310 від 03 жовтня 2024 року встановлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надавало послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК № 342 від 02 жовтня 2012 року) та отримало Ліцензію Національного банку України № 3 від 11 листопада 2013 року. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 29 грудня 2023 року 10:35:19 на суму 2\~000,00 гривень, маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 326026943, призначення платежу: зарахування 2 000,00 гривень на картку № [NUMBER] (а.с. 22). З розрахунку заборгованості до договору № 4243989 від 25 грудня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23 вересня 2024 складеного ТОВ «Лінеура Україна» встановлено, що 60\~347,55 гривень, з яких: 8\~499,99 гривень заборгованість по тілу кредиту; 51\~847,56 гривень заборгованість за процентами. (а.с. 44-49). Також, судом встановлено, що в межах строку дії договору № 4243989 від 25 грудня 2023 року укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 24 вересня 2024 року по 18 грудня 2024 року (86 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18\~275 гривень (8\~499,99 * 2,5 % = 212,5 грн. * 86 календарних дні =18\~275 гривень (а.с. 8). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. У встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Українські фінансові операції» за договором № 4243989 про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2023 року становить 78\~622,55 гривень, яка складається з: 8\~499,99 гривень сума заборгованості з тіла кредиту; 51\~847,56 гривень нараховані проценти ТОВ «Лінеура Україна» (первісним кредитором); 18\~275,00 гривень нараховані проценти ТОВ «Українські фінансові операції» за 86 календарних дні (а.с. 50). Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 4243989 про надання споживчого кредиту від 25 грудня 2023 року та додатковим договором від 29 грудня 2023 року до договору № 4243989 передало [PERSON] грошові кошти, отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України був укладений. Право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції». Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Верховний Суд України в своїй постанові у справі №6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні первісному кредитодавцю, ні новому, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с. 64-65). Зокрема, Адвокатським бюро надано правові та юридичні послуги у вигляді: зустрічі адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства тривалістю 0,5 годин (вартість послуг 440,00 гривень); дослідження наданих клієнтом документів та аналізів фактичних обставин справи тривалістю 1 година (вартість послуги 840,00 гривень); аналіз чинного законодавства, судової практики тривалістю 0,5 години (вартість послуги 440,00 гривень); підготовка декількох позицій на підставі вивчення питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом тривалістю 1 годин (вартість послуги 840,00 гривень); письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів тривалістю 1 година (вартість послуги 840,00 гривень); проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі тривалістю 1 година (вартість послуги 840,00 гривень); складання позовної заяви про стягнення заборгованості тривалістю 2 години (вартість послуги 1\~640,00 гривень); складання та оформлення інших документів, додатків до позовної заяви тривалістю 1 година (вартість послуги 840,00 гривень); складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи тривалістю 2 години (вартість послуги 1\~640,00 гривень); представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою тривалістю 2 години (варстість послуги 1\~640,00 гривень). Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатським бюро обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ ТОВ «Українські фінансові операції».

Outcome: approved