Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У липні 2025 року позивач ТДВ "Експрес Страхування" звернулося до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 січня 2025 року на вулиці Героїв полку "Азов", будинок 34 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] . Винуватцем пригоди є водій автомобіля Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 січня 2025 року, автомобіль MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу, склав 14462,40 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ТДВ "Експрес Страхування", страховик сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 14462,40 грн. З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу самовільно залишив місце пригоди, позивач на підставі пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 14462,40 грн, втрати від інфляції у сумі 290,56 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 129,57 грн. Рух справи в суді Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом з`ясовано, що 04 вересня 2024 року ТДВ "Експрес Страхування" (страховик) та ТОВ "Нова пошта" (страхувальник) уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223246685, предметом якого страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації вказаного транспортного засобу. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. 11 січня 2025 року на вулиці Героїв полку "Азов", будинок 34 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] . Водій автомобіля Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Також цією постановою суду було встановлено, що водій [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту згаданого транспортного засобу, становила 14462,40 грн, що підтверджується звітом про оцінку КТЗ від 28 січня 2025 року № 4.25.00092, складеним фізичною особою-підприємцем [PERSON] . На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 вересня 2024 року № 223246685 ТДВ "Експрес Страхування" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 14462,40 грн. Наведене підтверджується стразовим актом від 31 січня 2025 року № 4.25.00092-1 та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 31 січня 2025 року № 4439961. 26 лютого 2025 року ТДВ "Експрес Страхування" надіслало [PERSON] заяву, в якій на підставі пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV пред`явило до відповідача регресну вимогу у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Оцінка аргументів учасників справи та норми права, які застосував суд За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX (який набрав чинності 20 червня 2024 року і введений в дію з 01 січня 2025 року) предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Абз. абз. 1 п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX передбачено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Зважаючи на наведені положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX, ураховуючи те, що страховий випадок настав за договором, який набрав чинності до введення в дію цього Закону, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 січня 2025 року на вулиці Героїв полку "Азов", будинок 34 в місті Києві за участю автомобілів Renault Dokker, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] , є [PERSON] , що встановлено постановою Оболонського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у справі № 756/1043/25. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року№ 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 04 вересня 2024 року № 223246685 ТДВ "Експрес Страхування" сплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 14462,40 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGL 8.180, д.р.н. [NUMBER] , який був пошкоджений унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, що підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року у справі № 756/1043/25, а ТДВ "Експрес Страхування" сплатило потерпілій особі страхове відшкодування, цей страховик отримав право регресної вимоги до відповідача у межах сплаченої суми страхового відшкодування (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 грудня 2018 року № 591/6327/15-ц). За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ТДВ "Експрес Страхування" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 14462,40 грн. Щодо вимог ТДВ "Експрес Страхування" про стягнення з відповідача втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми суд зазначає таке. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За приписами ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 686/21962/15-ц). За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ТДВ "Експрес Страхування" втрати від інфляції у сумі 290,56 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 129,57 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТДВ "Експрес Страхування" компенсації підлягає судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved