Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

21 липня 2025 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 23 жовтня 2015 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] був укладений договір № 010/0911/82/0191186 (далі Договір). Відповідно до умов Договору АТ «РАЙФФАЙЗЕН\~БАНК АВАЛЬ» зобов`язалося надати позичальникові кредит в сумі 1000,00 грн строком на 48 місяців з 23 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2019 року. Також умовами Договору була визначена процентна ставка. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти, однак відповідачка не виконувала належним чином умови Договору. 30 листопада 2021 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір № 114/2-47, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і за договором № 010/0911/82/0191186. \~10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до якого за договором № 010/0911/82/0191186 право вимоги перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Загальна заборгованість за Договором становить 23321,44 грн, з яких заборгованість за: тілом кредиту 12551,35 грн; нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6344,45 грн, та нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги та по дату виготовлення розрахунку заборгованості 4425,64 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представниця позивача просила стягнути з відповідачки заборгованість за Договором та судові витрати у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 30 липня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 26 серпня 2025 року. У судове засідання учасники процесу не з`явилися. У позовній заяві представниця позивача просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-5). Відповідачка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 63), причини неявки суду невідомі. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідачки не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом встановлено, що 23 жовтня 2015 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0911/82/0191186 (а. с. 16-18). Умовами Договору передбачено, що розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення складає 1000,00 грн, у подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 1 Договору. Строк кредитування становить 48 місяців, що починається з 23 жовтня 2015 року. Процентна ставка фіксована та становить 45,00% річних. Також клієнту було відкрито рахунок № 2625/1050645800 Пунктом 1.10. Договору передбачено, що поточний ліміт встановлюється банком щомісяця та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. Поточний ліміт встановлюється банком в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше, ніж на тисячу відсотків та бути меншим більше, ніж на сто відсотків розміру поточного ліміту в попередньому періоді (п. 1.11. Договору). Також пунктом 1.13. Договору передбачено, що клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого п. 1.4. Договору строку користування кредитом. Без укладання додаткових угод до Договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Також відповідачкою було підписано Умови видачі кредиту, які є додатком до Договору, Заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та Довідки про умови кредитування (звор. а. с. 18, а. с. 19, 20). Згідно з випискою по рахунку [PERSON] остання користувалася кредитним лімітом, в тому числі після 23 жовтня 2019 року (а. с. 21-29). Відповідно до розрахунків заборгованості [PERSON] у останньої утворилась заборгованість за Договором в сумі 23321,44 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 12551,35 грн, процентами 10770,09 грн (звор. а. с. 29-30, а. с. 31, 32). 30 листопада 2021 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, за умовами якого клієнт\~первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) (а.с. 33-35). Згідно Реєстру боржників, що є додатком до договору відступлення права вимоги № 114/2-47, та витягу із вказаного реєстру до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги, зокрема до [PERSON] за договором № 010/0911/82/0191186 (звор. а. с. 36-37, а. с. 38). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до їх правонаступників (а. с. 39-41). Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] (порядковий номер 66075) за договором № 010/0911/82/0191186 (а. с. 43-44). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України,\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, \~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином судом установлено, що між сторонами було укладений кредитний договір, у якому визначено основні умови кредитування: спосіб надання кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, розмір кредитного ліміту, строк кредитування та проценти за користування кредитними коштами. Факт користування відповідачкою кредитними коштами було достеменно підтверджено банківською випискою, яка є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. У зв`язку з цим вимога позовної заяви в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 12551,35 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Також, сторонами були узгодженні істотні умови договору, зокрема і процентна ставка. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що проценти нараховувалися на умовах визначених кредитним договором та у межах строку кредитування, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі 10770,09\~грнтакож підлягають задоволенню. Таким чином позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 23321,44 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 12551,35 грн, процентами 10770,09 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 0536910133 від 11 липня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а. с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 54). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, то з відповідачки у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Щодо судових витрат, зокрема: витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року (а.с. 11-12); копію прайс листа АО «Лігал Ассістанс» (звор. а.с. 12-13); заявку на надання юридичної допомоги № 120 від 02 червня 2025 року (а.с. 14) та витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року (а.с. 15). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги (пункти 1.1, 2.1 договору). Відповідно до пункту 4.1 договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.5 договору). Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 909, сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг: надання усної консультації, кількість годин 2, ціна 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількість годин 2, ціна 9000,00 грн (а.с. 14). У той же час суд зазначає наступне. Частиною 4\~статті 137\~ЦПК України\~передбачено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із:\~1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Водночас суд також враховує ту обставину, що по даній справі ухвалюється заочне рішення. Тобто відповідач по суті не мав можливості доводити неспівмірність витрат на правничу допомогу. З огляду на дану обставину, суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності. При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved