Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У квітні 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про зміну розміру аліментів встановлених рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 10.08.202 по цивільній справі № 335/7387/23 в частині зміни мінімального та максимального розміру аліментів, що були стягнуті з [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає разом із матір`ю, позивачем у справі. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 10.08.2023 року по цивільній справі № 335/7387/23 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 09.08.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір не відповідає рекомендованому Сімейним кодексом та змінам матеріального стану як позивача так і відповідача. На даний час матеріальний стан позивача значно змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із виїздом її за кордон на навчання до країни Республіка Польща. Відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який відповідно до ч.2 ст.182 СК України становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки відповідач виїхав за межі України, офіційно працевлаштований та отримує доходи в країні Королівство Нідерландів. Ухвалою від 14.04.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 14.05.2025 було витребувано відомості від Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , за період часу з 24.02.2022 по 14.05.2025. 19.05.2025 судом отримано відповідь на вказану ухвалу із повідомленням про те, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 24.02.2022 по 14.05.2025, в Базі даних не виявлено. Відтак, виклик відповідача в судові засідання здійснювався в загальному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням. Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 08.09.2025 судом була постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Шлюб розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 23.10.2023 року справа № 335/7383/23. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 07.07.2009, актовий запис № 531. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 10.08.2023 року у справі № 335/7387/23 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 09.08.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Спільна дитина сторін [PERSON] виїхав за кордон на навчання до країни Республіка Польща, що підтверджується копією заяви про вступ до ліцею та копією договору публічної оферти ЛТ0126_11/24 від 29.11.2024. 13.05.2025 представник позивача подав клопотання про долучення доказів на підтвердження факту зміни матеріального стану як позивача так і відповідача, а саме просив суд залучити до матеріалів справи копію заяви відповідача від 25.02.2025 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон для навчання, також зазначив, що видача вказаної заяви у м. Хертогенбос Нідерланди підтверджує факт перебування відповідача за кордоном. 13.08.2025 представник позивача подав додаткові письмові пояснення та просив суд залучити до матеріалів справи інформацію отриману на адвокатський запит від компанії Van Kuijk Holdig B.V. Королівство Нідерландів Податковий код у Нідердландах 08113735, за яким Відповідач в період з 01.01.2025 року по 31.05.2025 року отримав в доходи в сумі 21353,91 євро, середній дохід 4270,78 євро. Вказав, що відповідно 25% визначених для стягнення аліментів, від отриманого доходу відповідачем за кордоном, перевищують встановлені обмеження в розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину (31960,00 грн). При Також зазначив, що Постановою Ради Міністрів Польщі від 12 вересня 2024 року прожитковий мінімум для проживання в країні Польша встановлено 1010,0 злотих, що за курсом станом на 12.08.2025 року становить 11544,30 грн. (11.43 грн. за злотий). Також надав докази збільшення вартості проживання дитини пов`язані з вимушеним переїздом до країни Польща, а саме витрати на навчання та проживання. Зокрема постійні витрати на проживання та дворазове харчування дитини становлять 1200 злотих. Відповідач доводів і доказів позивача не спростував. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Згідно приписів ст. 141 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд погоджується із доводами позивача про те, що на теперішній час матеріальний стан позивача значно змінився, витрати на утримання дитини у зв`язку із виїздом за кордон на навчання зросли, а відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти, не обмежені максимальним розміром. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.181, 182, 192, 273 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved