Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9717403 від 11.04.2024 року у розмірі 48991,70 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Свої позовні вимоги обгрутовує тим, що 11.04.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідач уклали кредитний договір № 00-9717403 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт первісного кредитора, ознайомилася з правилами надання коштів у позику, на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Після чого, добровільно без примусу чи тиску, відповідач заявила бажання про отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані. Отже, для ознайомлення з правилами, до укладення Кредитного договору, відповідачу в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту. Погодившись з умовами запропонованими в Паспорті споживчого кредиту, відповідач шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор сформував та надав відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору. Отже, Кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора 98398, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на Кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані дії підтверджуються положеннями Кредитного договору, а також довідкою про ідентифікацію. Також, приймаючи умови Кредитного договору, відповідач підтвердив, що йому у доступній та зрозумілій формі була надана вся передбачена ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», також підтвердив ознайомлення зі змістом ст.25 Закону та з Правилами. Отже, у Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов Кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 900.00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору, а позичальнику перераховується сума в розмірі 9000 грн. На виконання умов Кредитного договору. 11.04.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Однак, оскільки Відповідач належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі - 48 991,70 грн., яка складається з наступного: 9 900,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39 091,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;0,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору.Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 25.11.2024 -15.05.2025 25.11.2024 первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №25112024-МК/ЕЙС відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. Також, позивач вказує, що розрахунок заборгованості, наданий первісним кредитором в сукупності з повідомленням від ТОВ «Платежі онлайн» є беззаперечним доказом факту заборгованості, тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. До позовної заяви представником позивача додано клопотання про витребування додаткових доказів у АТ КБ "ПриватБанк" належності платіжної картки відповідачу та факту перерахування ТОВ "МАКС КРЕДИТ"та зарахування їх на картковий рахунок відповідача. 19.08.2025 року АТ КБ "ПриватБанк" направлено на адресу суду витребувані докази. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася. Заяви ( клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області 28 травня 2025 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у змішаній формі та витребувано АТ КБ "ПриватБанк" докази. Розгляд справи призначено на 09 годину 30 хвилин 07 липня 2025 року та неодноразово відкладалося, в зв`язку з неприбуттям у судове засідання сторін та перебування головуючої судді на лікарняному. В судове засідання, призначене на12 годин 02 вересня 2025 року сторони вкотре не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належні чином. У прохальній частині позовної заяви позивач просить справу розглядати у відсутності представника ТОВ "ФК"АЙС", проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі, судові повістки про судове засідання рекомендованою поштовою кореспонденцією, які повернуті з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Також, судом двічі розміщувалося оголошення про виклик відповідача до суду, опублікованими на сайті Лисянського районного суду Черкаської області 07.07.2025, 21.07.2025 . За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Судом встановлено, що 11.04.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та Відповідач уклали договір кредитної лінії № 00-9717403 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору - 98398. Згідно п.1 договору сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 9000.00(дев`ять тисяч) гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «06»квітня 2025р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «06» травня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). За п.2.8. Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "11"квітня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 9000.00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . За п.п.1.5.,1.6.,1.7,1.8, Тип процентної ставки - фіксована.1.5.1. Стандартна процента ставка складає 2,47% (два цілих 47 сотих) від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми Кредиту, щоскладає: 900.00 (дев`ятсот гривень нуль копійок) грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та Комісії (у разі їїнаявності) дорівнює 2.5% (два цілих 5 десятих) та розраховується в процентах з використанням такої формули:ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (80928,00/9000.00)/360 ? 100%, деДПС - денна процентна ставка;ЗВСК - загальні витрати за кредитом;ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 111959,28%. Із копії детального розрахунку заборгованості судом встановлено, що 11.04.2024 первісний кредитор видав кредит у сумі 9000.00 грн., станом на 25.11.2024 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «МАКС КРЕДИТ» у сумі 48991,70 грн., з яких 9000,00 сума заборгованості за основними зобов`язаннями; 900,00 грн. сума заборгованості за нарахованими комісіями, 39091,70 сума заборгованості за нарахованими процентами, Відповідач оплату на погашення заборгованості не здійснювала. Із копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9717403 від 11.04.2024 судом встановлено, що станом на 15.05.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором непогашена і складає 48991,70 грн. Із копії довідки про ідентифікацію судом встановлено, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» 11.04.2024 19:32:16 надіслало на номер телефону [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор 98398. Згідно довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», як технологічний оператор платіжних послуг від 18.12.2024 №1106/12 повідомлено, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішну транзакцію в сумі 9000,00 грн.. на картковий рахунок № [NUMBER] PRIVAT BANK , 11.04.2024 19:32:36, код авторизації 909083. Із витребуваної судом інформації з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вхід №3332/25 від 19.08.2025 судом встановлено, що 11.04.2024 зараховано відповідачу переказ на карту № [NUMBER] у сумі 9000,00 грн. Відповідно до витребуваних доказів, наданих 19.08.2025 АТ "КБ "ПриватБанк" на ім`я [PERSON] в банку було емітовано карту № [NUMBER] , на яку за період з 11.04.2025 по 16.04.2025 було зараховано суму переказу 9000,00 грн. Номер телефону на який відправляється інфомація про підтвердження операцій за платіжною карткою№ [NUMBER] : фінансовий номер телефону: [NUMBER] . 25.11.2024 року ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та позивач уклали Договір факторингу №25112024-МК/Ейс відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржником та "МАКС КРЕДИТ" до договору факторингу №25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 від ТОВ "МАКС КРЕДИТ" до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №00-9717403 від 11.04.2024 до відповідача на загальну суму 48991,70 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язалася надати та надав грошові кошти (кредити) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідач доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростувала, контррозрахунку заборгованості не подала, як і не подала доказів сплати заборгованості за кредитним договором. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частини 1 статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. ст. 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно із статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частини 1статті 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що з підписанням зазначеного кредитного договору між сторонами виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення коштів, тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаним договором. Позивач взяті на себе за цим договором зобов`язання виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Всупереч положень частини 1 статті 81 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені ним строки кредит не погашений. Відповідач доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не подав, як і не подав доказів сплати заборгованості за кредитним договором. Отже беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку із чим вважається таким, що прострочила виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (продовж тридцяти днів з дня його проголошення). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Представник позивача подав заяву про стягнення з відповідача 7000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правничої допомоги у визначеному розмірі, до матеріалів справи долучено: -договір про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС»; -додаткову угоду №32 до договору про надання правової допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, згідно якого клієнт доручає адвокатському бюро надати йому юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором № 00-9717403 від 11.04.2024; - акт приймання передачі наданих послуг від 15.05.2025, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 7000,00 грн; -свідоцтво Тараненка А.І. про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012. Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Виходячи із встановленої реальної участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2500 гривень, що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.З огляду на зазначене, позовна заява була подана до суду у електронному вигляді з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», з урахування частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0, 8 у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved