Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України та МКП «Чернівцітеплокомуненерго»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Погорєлова Марина Юріївна, про усунення перешкод у здійсненні права власності на спадкове майно шляхом зняття арешту з житлового приміщення. Обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що позивач [PERSON] з 16.08.1988 року зареєстрований і фактично проживає в квартирі [ADDRESS] . Зазначають, що 27.02.1975 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, позивач [PERSON] , який є сином [PERSON] також народився в м. Чернівці та з 01.10.2001 зареєстрований і фактично проживає в квартирі [ADDRESS] разом з батьками. Вказують на те, що [INFO] їхня дружина і мати [PERSON] померла, на час смерті була зареєстрована та фактично проживала у квартирі по [ADDRESS] . Посилаються на те, що єдиними спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON] є вони, позивачі, як чоловік та син спадкодавці [PERSON] . Вказують на те, що за їхньої заявою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 24.01.2025 була відкрита спадкова справа N?73537493. Однак, під час намагання оформити спадщину після смерті спадкодавця позивачі дізнались про те, що на підставі постанови АА 044183 від 08.01.2003 ВДВС Ленінського районного управління юстиції на квартиру [ADDRESS] , яка є об?єктом спадщини після смерті власника [PERSON] , накладений арешт, що внесено в державний реєстр прав власності та зареєстрований 28.03.2008 за N?6895672 реєстратором Першої чернівецької державної нотаріальної контори. Арешт на квартиру був накладений у зв?язку із стягненням з власника квартири [PERSON] на користь МКП «Чернівціоблтепломережа» заборгованості на суму 1861,95 грн. Вказують на те, що вказана заборгованість перед відповідачем у спадкодавця наразі відсутня. Зазначають також, що перевіркою через загальнодоступний Інтернет-сайт реєстру боржників не встановлена реєстрація спадкодавця [PERSON] як боржника. Вважають, що з огляду на викладені обставини відсутні підстави для подальшого довготривалого перебування житлового приміщення під арештом, оскільки такий стан унеможливлює успадкування цієї квартири позивачами - спадкоємцями за законом та порушує їхнє право набуття права власності на спадкове майно за законом. Зазначають, що вони є єдиними спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON] . Просять скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , який накладений постановою ВДВС Ленінського районного управління юстиції міста Чернівці серії АА 044183 від 08.01.2003 року. Також, просять стягнути солідарно з відповідача на їхню користь понесені судові витрати на загальну суму 32 422,40 грн., які складаються з: судового збору по 1 211,20 грн. на користь кожного позивача, а всього 2 422,40 грн., а також витрати на надання правничої допомоги по 15 000,00 грн. на користь кожного позивача, а всього 30 000,00 грн. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.06.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 30.07.2025 року представник позивачів, адвокат Черкез М.І. скерував на електронну адресу суду позовну заяву в новій редакції. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2025 року здійснено заміну відповідача по справі, а саме змінено неналежного відповідача Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України належним відповідачем - Перший відділ Державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.08.2025 року закрито підготовче провадження по справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , та в їхніх інтересах адвокат Черкез М.І., у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителів. Зазначив, що позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Громова Л., направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Питання щодо ухвалення рішення віднесла на розсуд суду. Треті особи: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Погорєлова Марина Юріївна та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у судове засідання не з`явилися, до суду скерували заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. У відповідності до ст.ст. 174,178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями\~ст. 4 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] , 1950 р.н. (РНКОПП [NUMBER] ) з 16.08.1988 р. зареєстрований і фактично до цього часу проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] , РНКОПП та витягом з Реєстру територіальної громади від 13.11.2024 року (а.с.12-15). Зі свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 27.02.1975 уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що сільським бюро ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області 27.02.1975 здійснений реєстровий запис за №3 та видане свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , з якою проживав спільно однією сім`єю за адресою кв. [ADDRESS] (а.с.16). Позивач [PERSON] , 1985 р.н. (РНКОПП [NUMBER] ), народився в м.Чернівці та з 01.10.2001 року зареєстрований, проживав і фактично до цього часу проживає в квартирі [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] , РНКОПП, витягом з Реєстру територіальної громади від 14.11.2024 р. та свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.17-22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2021 року (а.с.23). На час смерті спадкодавець була зареєстрована та фактично проживала у квартирі по [ADDRESS] , що вбачається з копії довідки ЖБК-54, виписки з домової книги, довідки Чернівецького КОБТІ (а.с.24-27). За заявою позивачів приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 24.01.2025 була відкрита спадкова справа №73537493, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.01.2025 року (а.с.28). Єдиними спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з довідки приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу від 05.20.2025 року (а.с.29). На підставі постанови АА 044183 від 08.01.2003 ВДВС Ленінського районного управління юстиції на квартиру [ADDRESS] , яка є об`єктом спадщини після смерті власника [PERSON] , накладено арешт, що внесено в державний реєстр прав власності та зареєстрований 28.03.2008 за №6895672 реєстратором Першої чернівецької державної нотаріальної контори. Арешт на квартиру був накладений у зв`язку із стягненням з власника квартири [PERSON] на користь ДКП «Чернівціоблтепломережа» заборгованості на суму 1861,95 грн., що підтверджується копією адвокатського запиту від 14.04.2025 на адресу Державного нотаріального архіву, відповідю Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області від 16.04.2025 за вих..№211/01-17, супровідним ВДВС Ленінського РУЮ м.Чернівці від 10.01.2003 за вих. №02-29, постановами ВДВС Ленінського РУЮ м.Чернівці від 08.01.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №429207332 від 29.05.2025 (а.с.30-36). 14.04.2025 представник позивачів звернувся з адвокатським запитом до МКП «Чернівцітеплокомуненерго», на який було надано письмову відповідь від 21.04.2025 за вих.№69702-10 про наявність заборгованості на суму 591,24 грн. тільки за березень 2025 та з оплати абонентських послуг на суму 97,46 грн. за період 01.01.2025 по 31.03.2025 і додали витяг з абонентської книжки (а.с.37-42). Представником позивачів був скерований запит на адресу Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Західного міжрегіонального Управління МЮ України від 14.04.2025, який є керуючим органом та правонаступником Ленінськго ВДВС, який ухвалив постанову від 08.01.2003 про накладення арешту на квартиру і яка була затверджена начальником ВДВС Ленінського району Чернівецького управління юстиції міста Чернівці, про що містяться відомості в зазначеній постанові (а.с.43-45). Згідно до витягу з Інтернет-сайту реєстру боржників, не встановлена реєстрація спадкодавця [PERSON] , як боржника (а.с.46). Згідно з положеннями ст. 4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 1 статті 59 цього ж Закону передбачає право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про зняття арешту. Як вбачається з матеріалів справи, постановою ВДВС Ленінського районного управління юстиції м. Чернівці серії АА 044183 від 08.01.2003 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Підставою арешту було стягнення з останньої заборгованості перед ДКП «Чернівціоблтепломережа» у сумі 1861,95 грн. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2021 року, власниця квартири [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1217, ст. 1261 ЦК України спадкування здійснюється за законом, а право на спадкування у першу чергу мають чоловік та діти спадкодавця. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] (чоловік [PERSON] ) та [PERSON] (син [PERSON] ) є єдиними спадкоємцями за законом, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса та матеріалами спадкової справи №73537493 від 24.01.2025 року. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру боржників, спадкодавець [PERSON] не значиться боржником, а згідно з відповіддю МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 21.04.2025 року, відсутні непогашені борги, які могли б бути підставою для збереження арешту на квартиру. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правові підстави для подальшого існування арешту на спадкове майно відсутні, його подальше існування необґрунтовано обмежує права спадкоємців, що суперечить положенням статтей 316, 317, 319 ЦК України. Окрім того, наявність такого арешту порушує гарантовані ст. 321, 391 ЦК України права позивачів як спадкоємців на володіння, користування та розпорядження успадкованим майном. Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №757/23139/18 (провадження №61-14832св19) роз`яснив, що позови про зняття арешту з майна боржника можуть бути пред`явлені спадкоємцями як особами, котрі прийняли спадщину. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18) зазначила, що вимоги про звільнення майна з-під арешту є різновидом негаторного позову та спрямовані на захист права власності. У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, коли відсутні правові підстави для подальшого перебування майна під арештом, такий арешт підлягає зняттю за рішенням суду. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Розділ судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (частина 8 статті 6 Закону України «Про судовий збір»). Як вбачається з матеріалів справи, позивачами сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. кожним, що підтверджується квитанціями від 02.06.2025 року (а.с.54-55), всього 2422,40 грн. З огляду на задоволення позову, зазначені витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved