Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У червні\~2025\~року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через систему Електронний суд надійшла позовна заява від [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонова) Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить суд: - Визнати виконавчий напис, вчинений 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №9308 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 93775,01 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 24.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис (реєстровий №9308), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. 08.11.2021 було відкрито виконавче провадження (ВП №67437835) про стягнення з «боржника», яким є позивач [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 93775,01 грн. 08.11.2021 р приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67437835, внаслідок примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 9308 від 24.09.2021 року що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на користь АТ Ідея Банк заборгованості. Позивачка вказує, що не погоджується із виконавчим написом, оскільки в неї відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем, а вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому, як наслідок, не підлягає виконанню, оскільки жодної вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та можливе стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, позивачка не отримувала. Також, ніяких коштів від відповідача по справі на свої розрахункові рахунки в банківських установах позивачка не отримувала. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, тому він є таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, просить суд визнати виконавчий напис №9308, вчинений 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на свою користь з відповідача судові витрати. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження справи до Хаджибейського районного суду міста Одеси, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 11.06.2025 року задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису ВП №67437835, відкритому 08 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області області Парфьоновим Г.В. на підставі виконавчого напису №9308 виданий 24.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 24 вересня 2021 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , заборгованості у розмірі 93775,01 грн., мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 319 грн., основної винагороди в сумі 9377,50 грн Ухвалою суду 17.06.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач та її представник Ільїчов С.Д. у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, представник позивача надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 30.06.2023 року надав суду відзив на позовну заяву (а.с.81-94), у якому вказав, що АТ «Ідея Банк», вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, безпідставними та необґрунтованими. Банк стверджує, що процедура вчинення виконавчого напису нотаріусом Сазоновою О.М. від 24.09.2021 року повністю відповідала вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та відповідним підзаконним актам. Банк надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, включаючи оригінал кредитного договору, довідку-розрахунок боргу, а також докази надсилання позивачці вимоги про усунення порушень. Відповідач направив на адресу реєстрації позивачки, вказану у кредитному договорі, письмову вимогу від 09.08.2021 року про необхідність погасити борг. У цій вимозі було детально розписано суму заборгованості та попереджено про можливість примусового стягнення. Відсутність заперечень з боку позивачки після отримання вимоги, на думку банку, свідчить про визнання нею боргу. Банк наполягає, що на момент вчинення виконавчого напису 24.09.2021 року існували законні підстави для стягнення боргу за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідчені. Хоча Постанова КМУ № 662, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи за ненотаріальними кредитними договорами, згодом була визнана нечинною, банк аргументує, що на момент вчинення напису вона ще діяла. Відповідні зміни, що її скасували, набрали чинності лише 28.04.2022 року. Банк посилається на практику Верховного Суду (справа №355/1214/16-ц від 23.01.2020 року), яка, на його думку, підтверджує цю позицію. Відповідач наголошує, що заборгованість позивачки є безспірною, а позивачка не надала жодних доказів зворотного. На момент звернення до нотаріуса не існувало судових спорів щодо розміру боргу. Оспорювання боргу вже після вчинення виконавчого напису не може бути підставою для його скасування. Позивачка не надала суду власного контррозрахунку або інших доказів, які б спростовували розрахунок, наданий банком. Банк вказує, що позивачка здійснила один платіж 13.01.2020 року. Згідно з практикою Верховного Суду (справа № 127/23910/14-ц від 23.12.2020), часткова сплата боргу свідчить про його визнання. На підставі цих аргументів АТ «Ідея Банк» просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонова) Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права Судом встановлено, що 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9308, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за Договором кредиту та страхування № Р51.13044.006075478 від 12.12.2019 року у розмірі 93 775,01 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису 08.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було відкрито виконавче провадження № 67437835. Позивач заперечує наявність кредитних зобов`язань та стверджує, що не укладала з відповідачем нотаріально посвідчених договорів. Відповідач, у свою чергу, надав суду копію Договору кредиту та страхування від 12.12.2019 року, розрахунок заборгованості та докази направлення позивачу вимоги про погашення боргу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік таких документів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 до вказаного Переліку було внесено зміни та доповнено його розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який дозволяв вчиняти виконавчі написи на підставі кредитних договорів, що не були нотаріально посвідчені. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 визнано незаконною та нечинною з моменту її прийняття. Цю позицію остаточно закріпила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, зазначивши, що оскільки Постанову № 662 було визнано нечинною, кредитний договір, який не посвідчений нотаріально, не входить до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості може провадитись у безспірному порядку. Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що на момент вчинення напису (24.09.2021) Постанова № 662 ще була чинною, оскільки судове рішення про визнання нормативно-правового акта нечинним з моменту прийняття означає, що такий акт не створював правових наслідків з самого початку. Матеріали справи не містять доказів того, що Договір кредиту та страхування № Р51.13044.006075478 від 12.12.2019 року був посвідчений нотаріально. Відповідачем таких доказів суду не надано. Таким чином, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису у приватного нотаріуса Сазонової О.М. були відсутні правові підстави для його вчинення, оскільки наданий відповідачем кредитний договір не був нотаріально посвідчений та не входив до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості може провадитись у безспірному порядку. За таких умов, нотаріус при вчиненні напису не міг перевірити безспірність заборгованості, що є обов`язковою умовою для вчинення такої нотаріальної дії. Наявність спору між сторонами щодо самого факту існування договірних відносин, що підтверджується позицією позивача, викладеною у позовній заяві, додатково свідчить про відсутність безспірності заборгованості. Отже, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved