Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

В червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 255969058 від 07.02.2022 року на суму 15800,00 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено ряд додаткових угод до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. В подальшому, 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 10954,38 грн, до відповідача. 29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 10954,38 грн, до відповідача. Посилаючись на те, що відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача на його користь 10954,38 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. 17.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволені позову. 31.07.2025 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» надійшла відповідь на відзив, а якій просить стягнути заборгованість з відповідача. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 07.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 255969058 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор [NUMBER] відправлено 07.02.2022 о 15:49:46 на номер телефону відповідача. Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 2.3. Договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 15800,00 грн, одразу після укладення договору, який має бути повернено до 28.02.2022 року. Видача кредитних коштів за договором № 255969058 від 07.02.2022 року в сумі 15800,00 грн для [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] , яка вказана останньою у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 07.02.2022 року, підтверджена платіжним дорученням від 07.02.2022 року, а також випискою по картковому рахунку № [NUMBER] , витребуваної судом з АТ «Універсал Банк». 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено ряд додаткових угод, а саме: № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року, № 32 від 31.12.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10198,43 грн. В подальшому, 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 10954,38 грн, до відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20.12.2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10954,38 грн. 29.05.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 10954,38 грн, до відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.05.2025 року до договору факторингу № 29/05/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10954,38 грн. Згідно з розрахунку заборгованості позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатила банку лише 6125,00 гривень. Всупереч умов Договору №255969058 від 07.02.2022 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 10954,38, яка складається з наступного: 10060,00 грн - заборгованість по кредиту; 894,38 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Договором факторингу № 28/1118-01 та Додатковими угодами до цього Договору №№ 19, 26, 27, 31, 32 передало ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача за Кредитним договором №255969058 від 07.02.2022 року на суму 10198,43,00 грн, з яких: 10133,08 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 65,35 грн - заборгованість за відсотками, то відповідно до ст. 514 ЦК України наступні кредитори, які отримали право вимоги до [PERSON] , не вправі змінити обсяг і умови прав, що перейшли від первісного кредитора за Кредитним договором №255969058 від 07.02.2022 року. А отже, нарахування і збільшення процентів за Кредитним договором №255969058 від 07.02.2022 року та включення цієї суми в розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором є неправомірним і таким, що не підлягає задоволенню. На підставі дослідженого суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково в межах доведеності позовних вимог на суму 10198,43 грн. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 10954,38 грн, а задоволено на суму 10198,43 грн, тобто на 93,10% (10198,43х100:10954,38). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2255,25 грн (2422,40х93,10:100). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату таких послуг, суд зазначає, що підстави для їх стягнення відсутні, оскільки витрати на оплату послуг поштового зв`язку не охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України. Щодо витрат на оплату професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Так, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн. Судом встановлено, що 29.05.2025 року між позивачем та АБ «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7000,00 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (93,10%) суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 6517,00 грн (7000,00х93,10:100). На підставі наведеного та

Outcome: partial