Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.07.2025 року цивільна справа направлена за підсудністю до Хаджибейського районного суду міста Одеси. За результатами автоматизованого розподілу від 23.07.2025 року справа передана для розгляду судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Ганошенку С.А., отримана суддею - 24.07.2025 року згідно даних реєстру. Позов обґрунтований наступним чином, 23.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 682616130 про надання кредитних коштів у розмірі 26500, 00 грн. На умовах, встановлених Розділом 2 Договору, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, сума кредиту у вигляді Кредитної лінії складає в сумі 26500, 00 грн. Згідно із п. 11.1 Договору строк кредиту 5 (п`ять років): з 23.09.2024 року по 22.09.2029 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Так, згідно пункту 2.3 Договору Кредитної лінії № 682616130 від 23.09.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало [PERSON] перший транш кредитних коштів у сумі 13000,00 грн. Згідно інформації яка міститься в Договорі Кредитної лінії № 682616130 від 23.09.2024, щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», підтверджено підписання відповідачем Договору № 682616130 від 23 вересня 2024 року одноразовим ідентифікатором PHYV. Враховуючи, зазначені вище умови Договору Кредитної лінії, 27.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено Додаткова угода до Договору № 682616130 від 27.09.2024 року про надання Траншу в рамках погодженого Договором кредитного ліміту у сумі 7000,00 грн. Згідно інформації, яка міститься в Додатковій угоді, щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», підтверджено підписання відповідачем Додаткової угоди до Кредитного договору № 682616130 від 23 вересня 2024 року одноразовим ідентифікатором MNV7XK52. 03.10.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору № 682616130 від 27.09.2024 року про надання Траншу в рамках погодженого Договором кредитного ліміту у сумі 2500,00 грн. Згідно інформації яка міститься в Додатковій угоді, щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», підтверджено підписання відповідачем Додаткової угоди до Кредитного договору № 682616130 від 23 вересня 2024 року одноразовим ідентифікатором MNV5QN25. 13.10.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору № 682616130 від 27.09.2024 року про надання Траншу в рамках погодженого Договором кредитного ліміту у сумі 4000,00 грн. Згідно інформації яка міститься в Додатковій угоді, щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», підтверджено підписання відповідачем Додаткової угоди до Кредитного договору № 682616130 від 23 вересня 2024 року одноразовим ідентифікатором MNV5QN25. Відповідно до зазначених вище умов Договору Кредитної лінії, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 26500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , імітовану у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що підтверджується копіями Підтверджень щодо здійснення переказу грошових коштів та Довідками від 21.04.2025, на загальну суму 26500,00 грн., згідно із умовами договору про надання кредиту № 682616130 від 23.09.2024 року. Таким чином\~сума кредиту,\~яка було\~надана згідно\~з Договором\~Кредитної лінії\~ №\~682616130\~від 23.09.2024\~року складає:\~26500,00\~грн., строком дисконтного періоду 30 днів, з можливістю продовження, кінцевою датою повернення кредиту 23 жовтня 2029 року. Однак, з причини невиконання умов договору у відповідача виникла заборгованість у сумі 64650,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26500,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 38150,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду 24.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено спрощене провадження у справі. У судові засідання 14.08.2025 року та 09.09.2025 року сторони не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки на мобільний телефон відповідача. Також, на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 171-173). Клопотань про відкладення від відповідача не надходило. В матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с.169). Від позивача на адресу суду 13.08.2025 року надійшла заява про розгляд цивільної справи без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечую (а.с. 169). Суд вбачає, що станом на 28.04.2025 року про існування даного спору відповідач був сповіщений належним чином, проте відзиву на позов не подала. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 09.09.2025 року. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 23.09.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 682616130 про надання кредитних коштів у розмірі 26500, 00 грн. На умовах, встановлених Розділом 2 Договору, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, сума кредиту у вигляді Кредитної лінії складає в сумі кредитного ліміту 26500, 00 грн. Відповідно до п. 2.3. Кредитодавець надав перший Транш за Договором Кредитної лінії у сумі 13000 грн 00 коп. (тринадцять тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору 23.09.2024, який як і всі інші транши повинні бути повернутими Кредитодавцю на протязі Дисконтного періоду дії договору Кредитної лінії 23.10.2024 протягом 30 (тридцять) днів (а.с. 37, 41). Згідно з п. 4.10.7. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника використовувся електронний підпис одноразовий ідентифікатор відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Абзац 2 частини другої\~статті 639\~ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч.\~1\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до п.\~2\~ст.\~1050\~Цивільного кодексу\~України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. У відповідності до ч.\~1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитодавцем виконані зобов`язання за кредитним договором, шляхом надання Відповідачу суми кредиту в розмірі 26500,00 грн., що підтверджується Підтвердженнями ТОВ ПРОФІТ ГІД щодо здійснення переказу (транзакції) грошових коштів [PERSON] (а.с. 74-77) та Довідками ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА від 21.09.2025 (а.с. 78-81). Вказані документи належить до первинних бухгалтерських та фінансових документів, які сформовані уповноваженою особою та засвідчують фактичне перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, що свідчить про належне виконання позивачем обов`язків за кредитним договором у розумінні ст.\~526\~ЦК України та підтверджує чинність грошового зобов`язання. 26.11.2024 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) уклали Договір факторингу № МВ-ТП/10 від 26.11.2024 (а.с.14-19). Згідно з п. 4.1. договору факторингу № МВ-ТП/10 від 26.11.2024, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (а.с. 20-22). Тобто, предметом Договору факторингу № МВ-ТП/10 від 26.11.2024, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Таким чином, 26.11.2024 року відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № МВ-ТП/10 від 26.11.2024 року, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 64650,00 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Отже, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 26.11.2024, тобто після укладання Кредитного договору № 682616130 від 23.09.2024 року. Судом також встановлено, що додатковим підтвердженням переходу права вимоги є Платіжна інструкція кредитового переказу коштів, видана АТ «ОТП БАНК» від 29.11.2024, що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 682616130\~від 23.09.2024\~року до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 23). Зважаючи на п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч.\~1\~ст.\~1084\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. У відповідності до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом з`ясовано, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої обов`язки за Кредитним Договором Кредитної лінії № 682616130 від 23.09.2024, в той час Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалами справи має заборгованість перед ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", яка є правонаступником Кредитодавця, на загальну суму у розмірі 64650,00 грн. - за Договором Кредитної лінії. Дана сума складається з наступного: 26500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 38150,00 грн. - заборгованість по несплачених відсотків за користування кредитом та підтверджується випискою з особового рахунку за період 26.11.2024- 19.02.2025 року (а.с. 26-28). Суд встановив, що нарахування відсотків повністю узгоджуються з Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 26500 грн. 00 коп. (двадцять шість тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Правила). Згідно із п. 11.1 Договору строк кредиту 5 (п`ять років): з 23.09.2024 року по 22.09.2029 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. (згідно п. 1.7.Кредитного договору) виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється щоденно, за Дисконтною відсотковою ставкою в розмірі 0,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 255,50 (двісті п`ятдесят п`ять цілих, п`ять десятих) відсотків річних (відповідно до п. 8.5.1 Договору) (а.с.44). Сторони погодили, що встановлений в п. 3 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду (а.с. 37). За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 3.2. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 3.1. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 365,00 (триста шістдесят пять) відсотків річних, що становить 1 (один) відсоток в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті(згідно п. 8.5.2) (а.с. 44). Судом враховано, що позивачем на підтвердження вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно до яких здійснювалося нарахування відсотків. Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум та оформлені до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України (а.с. 26-28). Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи Відповідач не надав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 64650,00 грн. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.\~1\~ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2\~статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно з ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Оскільки позов підлягає до задоволення повністю з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. 02.12.2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» укладено договір про надання правової допомоги № 5, згідно якого Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. Відповідно до умов Договору № 5 від 02.12.2024 про надання правової допомоги, після належного виконання доручення Адвокатське об`єднання надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг, в якому зазначена вартість наданих послуг з надання правової допомоги 5000,00 грн. з посиланням на протокол погодження вартості послуг до вказаного договору з кількістю годин та найменуванням Об`єднаною палатою Верховного Суду в своїй Постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 зроблено наступний висновок: розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Статтею 137\~ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Питання застосування частини 8\~статті 141\~ЦПК України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу також неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, в тому числі відповідно до згаданих вище постанов, а також відповідно до постанов від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа № 520/12065/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу, імплементованої у ЦПК України з 15 грудня 2017 року. Вказаного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 15 квітня 2021 року по справі № 160/6899/20. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Відтак, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування йому витрат на правничу допомогу адвоката потребують задоволення, до стягнення з відповідача належить 5000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.\~16,\~526,\~530,\~543,\~549-552,\~610,\~1054,\~1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved