Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.09.2024 року, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав з Банком кредитний договір ABH0CT155101726926429084, щодо надання останньому кредиту в розмірі 60000,00 грн строком на 12 місяців (тобто до 20.09.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Вказує на те, що станом на 26.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 57340,41 грн, яка складається з: 43789,71 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311,99 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 1238,71 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 57340,41 грн за вищевказаним кредитним договором та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01.07.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 29.07.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Нестеченком Д.С. порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач не погоджувався на укладення кредитного договору на тих умовах, які заявлені позивачем у позовній заяві. Надані позивачем документи, зокрема Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», не містить істотних умов кредитного договору, зокрема чітко визначеної суми кредиту, його повної вартості, порядку нарахування процентів, комісій та штрафних санкцій. Зазначає, що у позовній заяві позивач посилається на загальні умови надання банківських послуг, які, на переконання відповідача, не були доведені до його відома належним чином, а також не були підписані ним безпосередньо. Крім того, наявна заборгованість, яку вимагає стягнути позивач, складається переважно з нарахованих процентів, штрафів та пені, законність та обґрунтованість нарахування яких викликає обґрунтовані сумніви. Відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем грошових коштів у заявленому розмірі, а також погодження ним всіх умов кредитного договору, включаючи розмір процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Правом на подання до суду відповіді на відзив позивач не скористався. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» [PERSON] 26.08.2022 року надав банку свої персональні дані. Крім цього, у анкеті-заяві зазначено, що відповідачу Умови договору про надання банківських послуг зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.11). 27.02.2023 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про погодження використання удосконаленого електронного підпису, відповідно до якої засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку Abank24, з метою засвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. (а.с.12). 21.09.2024 року шляхом підписання [PERSON] заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101726926429084 сторони уклали кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 60000 грн шляхом зарахування на платіжну картку [NUMBER] . Строк кредиту - 12 місяців з 21.09.2024 по 20.09.2025 включно (а.с.15-17). Процентна ставка (фіксована) - 85% на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Розмір щомісячного платежу 7619,76 грн. Відповідно до п.10 Договору загальна вартість кредиту становить 91437,14 грн. Відповідно до п. 12 Договору у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», в якому відповідач повідомлений про основні умови кредитування (а.с.13-14). Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Заяві про погодження використання удосконаленого електронного підпису від 27.02.2023 року. З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вбачається, що за період з 21.09.2024 по 20.09.2025 чиста сума кредиту становить 91437,14 грн, відсотки за користування кредитом становлять 31437,14 грн (а.с.18-19). ТОВ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувало на рахунок позичальника кошти в сумі 60000 грн, що підтверджується долученою до позовної заяви копією меморiального ордеру № TR.39951624.36946.65455 від 21.09.2024 року (а.с.22). З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вбачається, що за період з 21.09.2024 по 20.09.2025 чиста сума кредиту становить 91437,14 грн, відсотки за користування кредитом становлять 31437,14 грн (а.с.18-19). З розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101726926429084 від 21.09.2024, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] вбачається, що заборгованість [PERSON] перед банком становить 57340,41 грн., яка складається з: 43789,71 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311,99 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками; 1238,71 грн - загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.21). Випискою по картці за договором № ABH0CT155101726926429084 від 21.09.2024 року, за період з 21.09.2024 по 25.05.2025 року, підтверджується рух коштів за картковим рахунком [PERSON] (а.с.23). Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи представника відповідача про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розуміє відповідач та ознайомився і погодився з ними, спростовуються підписаним ним, за допомогою електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа [NUMBER], заявою про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101726926429084 від 21.09.2024 року, де в п. 18 зазначено, що відповідач підтвердив та погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщена на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Підтвердив, що Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірними, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, суд зазначає, що як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач частково погашав заборгованість, а саме: 29.11.2024 року на суму 15487,71 грн, 22.12.2024 року на суму 1512,29 грн, 14.01.2025 року на суму 3500 грн, 24.01.2025 року на суму 2800 грн, 01.02.2025 року на суму 3900 грн, 21.02.2025 року на суму 2459,04 грн, 22.02.2025 року на суму 1500 грн, що свідчить про визнання факту укладання договору, отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається будь-яких порушень умов кредитного договору щодо порядку та строків нарахування заборгованості. Крім того, відповідач не зверталась до суду із відповідним позовом щодо визнання недійсним чи неукладеним кредитний договір чи будь-яких його умов. Подаючи до суду відзив на позов та не погоджуючись з розрахунком, представник відповідача не надав суду інших розрахунків заборгованості, в той час як не був позбавлений можливості надати інші розрахунки або заявити клопотання про призначення економічної експертизи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору в електронній формі, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у сумі 56101,70 грн, з яких 43789,71 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 12311,99 грн - заборгованість за відсотками, який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Водночас, суд вважає, що вимоги АТ «Акцент-Банк» у частині стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Водночас Конституційний Суд України у рішенні від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 виснував, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному (абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу. Також Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14, а також Європейський суд з прав людини у п. 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» № 7888/03 та ін. зазначають про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами. Оскільки пеня за кредитним договором нарахована за період з 22 жовтня 2024 року по 26 жовтня 2025 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «Акцент-Банк». Не зважаючи на те, що нарахована неустойка відповідає Закону України «Про споживче кредитування» (зі змінами від 22.11.2023), але пріоритет мають норми Цивільного кодексу України, який має вищу юридичну силу (як основний нормативно-правовий акт цивільного законодавства, та як кодифікований законодавчий акт) перед іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2370,07 грн (56101,70 грн х 2422,40 грн / 57340,41 грн = 2370,07 грн).

Outcome: partial