Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє представник Киричук Г.М., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) : 1) заборгованість в сумі 245889,04 грн; 2) витрати зі сплати судового збору в сумі 2950,67 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: 1. 06.11.2019 кредитний договір №2001444423801, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 34210 грн; 2. 17.11.2021 кредитний договір №1002018952601, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 60001 грн; 3. 06.02.2022 кредитний договір №1002087205701, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 60001 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: 1) По кредитному договору від 06.11.2019 № 2001444423801 58115,84 (п`ятдесят вісім тисяч сто п`ятнадцать гривень 84 копійки) грн, з яких: 34209,58 грн заборгованість за кредитом; 23906,26 грн заборгованість процентами; 0 грн заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 17.11.2021 № 1002018952601- 91008,83 (дев`яносто одна тисяча вісім гривень 83 копійки) грн, з яких: 54883,05 грн заборгованість за кредитом; 13,7 грн заборгованість процентами; 36112,08 грн заборгованість за комісією; 3) По кредитному договору від 06.02.2022 № 1002087205701 96764,37 (дев`яносто шість тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 37 копійок) грн, з яких: 60001 грн заборгованість за кредитом; 14,8 грн заборгованість процентами; 36748,57 грн заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 245889,04 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20.02.2025 позовну заяву АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. 28.07.2025\~від [PERSON] до суду надійшла письмова заява, у якій вона зазначила, що з позовними вимогами згодна частково. Вказала, що дійсно між нею та позивачем було укладено кредитні договори: №2001444423801, від 06.11.2019 на суму 34210 грн, № 1002018952601 від 17.11.2021 на суму 60001 грн та № 1002087205701 від 06.02.2022 на суму 60001 грн. Позивачка не заперечує проти стягнення з неї заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за відсотками за вищевказаними договорами, однак заперечує щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією по кредитному договору №1002018952601 від 17.11.2021 у сумі 36112,08 грн та по кредитному договору №1002087205701 від 06.02.2022 у сумі 36748,57 грн. Вказала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що за кредитними договорами встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. В укладених сторонами кредитних договорах № 1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022 не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. На підставі викладеного [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити частково та відмовити у задоволені позовних вимог у частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 72860,65 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просила відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією, та розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач письмово висловив свою правову позицію, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 06.11.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001444423801, шляхом власноручного підписання заяви №2001444423801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредитний ліміт у сумі 5000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн (15.02.2022), та 15.06.2023 зменшено до 34210,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови кредитування. Строк кредитування - 12 місяців, який зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Стандартна процентна ставка 47,88% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 31.10.2024 за договором 2001444423801 від 06.11.2019 [PERSON] має заборгованість в розмірі 58115,84 грн, а саме: 34209,58 грн заборгованість за тілом кредиту; 23906,26 грн заборгованість за комісією. Також, 17.11.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002018952601, шляхом підписання заяви №1002018952601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 60001,00 грн на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяці, зі встановленим розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розміром процентної ставки 0,01 % річних. Відповідно до змісту заяви №1002018952601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 17.11.2021, відповідачка [PERSON] ознайомлена та погодилася з умовами договору, про що свідчить наявність її власноручного підпису, тобто сторонами договору погоджено розмір відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, графік платежів, визначено платіжні періоди з 17.11.2021 по 17.11.2024, повернення кредиту щомісячними рівними платежами у сумі 3460,98 грн та 3460,85 грн (останній платіж), усього за 36 місяців 124595,15 грн. [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому також зазначені основні умови кредитування. Факт перерахування коштів кредитодавцем ТОВ «ПУМБ» за договором №1002018952601 від 17.11.2021 на картковий рахунок [PERSON] підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № TR.53730846.61163.13604 від 17.11.2021 на суму 60001,00 грн, а також випискою з особового рахунку [PERSON] з 17.11.2021 по 31.10.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 31.10.2024 за договором №1002018952601 від 17.11.2021 [PERSON] має заборгованість в розмірі 91008,83 грн, а саме: 54883,05 грн заборгованість за тілом кредиту; 13,7 грн заборгованість за процентами, 36112,08 грн заборгованість за комісією. Крім того, 06.02.2022 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002087205701, шляхом підписання заяви №1002087205701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 60001,00 грн на загальні споживчі цілі, строком на 24 місяці, зі встановленим розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розміром процентної ставки 0,010 % річних. Відповідно до змісту заяви №1002087205701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06.02.2022, відповідачка [PERSON] ознайомлена та погодилася з умовами договору, про що свідчить наявність її власноручного підпису, тобто сторонами договору погоджено розмір відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, графік платежів, визначено платіжні періоди з 06.02.2022 по 06.02.2024, повернення кредиту щомісячними рівними платежами у сумі 4294,33 грн щомісяця, усього за 24 місяці 103063,92 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1794,03 грн щомісяця. [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому також зазначені основні умови кредитування. Факт перерахування коштів кредитодавцем ТОВ «ПУМБ» за договором №1002087205701 від 06.02.2022 на картковий рахунок [PERSON] підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № TR.55755644.29948.13604 від 06.02.2022 на суму 60001,00 грн, а також випискою з особового рахунку [PERSON] з 06.02.2022 по 31.10.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 31.10.2024 за договором 1002087205701 від 06.02.2022 [PERSON] має заборгованість в розмірі 96764,37 грн, а саме: 60001,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 14,8 грн заборгованість за процентами, 36748,57 грн заборгованість за комісією. Підписавши заяви (№2001444423801 від 06.11.2019, №1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022) на приєднання до договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті з урахуванням умов надання всіх послуг (в редакціях, чинних на дату укладання кредитних договорів). Позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника [PERSON] було направлено письмову вимогу (повідомлення) (вих. № КНО-44.2.2/683) від 04.11.2024 про повернення коштів, в якій було зазначено, що станом на 31.10.2024 заборгованість [PERSON] становить: за кредитним договором №2001444423801 від 06.11.2019 58115,84 грн; за кредитним договором №1002018952601 від 17.11.2021 91008,83 грн; за кредитним договором №1002087205701 від 06.02.2022 96764,37 грн. Наявність заборгованості за кредитними договорами зумовила звернення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З викладеного вище вбачається, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , було укладено кредитні договори (№2001444423801 від 06.11.2019, №1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022) у письмовій формі, відповідно до яких відповідачка отримала кредитні кошти. Доказів повернення відповідачкою кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитними коштами у повному обсязі матеріали справи не містять. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту), нараховані проценти та комісії за користування кредитом у повному розмірі не повернула, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. Крім того, суд зазначає, що в поданій [PERSON] заяві вбачається, що відповідачкою факт отримання коштів у кредит не заперечується, лише вказується на неправомірність стягнення з неї комісії за кредитними договорами №1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022 у загальному розмірі 72860,65 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за комісією по договорам №1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022 в загальному розмірі 72860,65 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом\~це серед іншого витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19(провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 (провадження № 61-18751св21) вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів існування, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пунктів 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісійну плату за обслуговування кредиту, розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Графіках платежів до кредитних договорів №1002018952601 від 17.11.2021 та №1002087205701 від 06.02.2022. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором №1002018952601 від 17.11.2021 становить1794,03 грн щомісячно та за договором №1002087205701 від 06.02.2022 у розмірі 1794,03 грн щомісячно. При цьому у вказаних кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх банком зі споживачем при укладенні договору, то положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 8 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі №755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) викладено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 72860,65 грн. Разом з тим, з огляду на те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитами та відсотками в загальному розмірі 173028,39 грн підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 70,37%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2076,39 грн (2950,67 грн* 70,37/100).

Outcome: partial