Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 03.03.2025 представник позивачки [PERSON] адвокат С.Кульгавець звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований у виконавчому комітеті Хрещатицької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області 08.01.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Вказує на те, що від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що понад рік вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не цікавляться одне одним. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів, різницю у поглядах на сімейне життя та обов`язки. Таким чином в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, а шлюб носить формальний характер. Фактично сімейно-шлюбні відносини між ними вже припинено, спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливими, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, поновлювати сімейно-шлюбні відносини вона категорично немає наміру. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. (а.с.1-2) 21.03.2025 до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, який 09.06.2025 ухвалою суду прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом. (а.с.47-48) Так, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просить стягувати аліменти з [PERSON] на його користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зустрічний позов обґрунтований тим, що мати дітей [PERSON] в зв`язку з агресією російської федерації на даний час перебуває в Німеччині. Між ним та позивачкою за первісним позовом 08.01.2012 року був укладений шлюб. В наслідок їхнього подружнього життя в них [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] , та [INFO] дочка [PERSON] . Діти залишились проживати з ним в с.Стрілецький Кут, перебувають на його утриманні та вихованні. Відповідачка має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак цього добровільно не робить, хоча є працездатною особою. Зазначає, що їх спільних дітей він, як батько виховує та утримує самостійно, піклується про них, створює для них належні умови проживання, дбає про збереження їх психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Тому просить суд, з посиланням на відповідні правові норми, стягувати з [PERSON] аліменти, на його користь, на утримання дітей: сина [PERSON] ,2008 р.н., дочки [PERSON] , 2012 р.н. та дочки [PERSON] , 2014 р.н., у розмірі половини заробітку (доходу) від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. (а.с.52-54) Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.03.2025 первісну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 02.04.2025 (а.с.14) 21.03.2025 відповідач [PERSON] на адресу суду скерував зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів та визнання права власності на майно. (а.с.19-31) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.06.2025, вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно виділено в самостійне провадження. В справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. (а.с.47-48). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2025. (а.с.131-132) \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання на 03.09.2025 не з`явилися. 02.09.2025 представник відповідача ( позивача за зустрічним позовом) [PERSON] адвокат Лопух С.В. через систему Електронний суд скерував заяву про заявлені [PERSON] вимоги підтримує в повному обсязі. Розгляд справи просить проводити без їх участі. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Кульгавець С.М., 03.09.2025 скерував клопотання про підтримання позовних вимог за первісним позовом про розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення аліментів, то такі визнає частково, а саме в розмір 1/3 частини від доходу. Посилається на те, що неповнолітній син [PERSON] , 2008 р.н. проживає та навчається у Польщі, де проживає та перебуває на повному утриманні [PERSON] , яка відповідно до рішення суду, є його опікуном, а також являється сестрою позивачки [PERSON] . Батько [PERSON] не проживає з сином вже близько року, не утримує його. Син [PERSON] навчається на державному замовленні, безкоштовно в технікумі, що підтверджується матеріалами справи. Просив розгляд справи проводити у їх відсутність. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 08.01.2012 року у виконавчому комітеті Хрещатицької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2025 виданого повторно Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.34) Від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.2015 року виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Хрещатицькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області 22.01.2013р. та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Прилипченською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області 01.08.2014 (а.с. 10) Також матеріали справи свідчать про те, що батьки дітей: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в одному житлі за адресою [ADDRESS] . (а.с.26) Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів Згідно зі\~статтею 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено і сторонами не заперечується та обставина, що за час спільного проживання подружжя у шлюбі, в них народилось троє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №159/2024 виданої 02.09.2024 року в м.Хойніце, Республіки Польща, [PERSON] на період 2024/2025 навчального року є студентом 1 тфг курсу Технікуму №3 імені Героїв Битви під Кроянтами, який знаходиться в м.Хойніце, Польська Республіка, і згідно з програмою навчання, студент закінчить його в 2029 році. (а.с.124) Разом з тим, Постановою районного суду в місті Хойніце, 111 Сімейний та в справах неповнолітніх відділ від 14.05.2024 року, неповнолітньому [PERSON] , [INFO] призначено тимчасового опікуна [PERSON] , яка на даний час проживає в [ADDRESS] . (а.с.126) А отже неповнолітній син [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , навчається та знаходиться під опікою [PERSON] . Сторонами не\~заперечується,\~що малолітні\~доньки [PERSON] \~та [PERSON] \~проживають разом\~з батьком за\~адресою [ADDRESS] , перебувають на його утриманні. А отже мати - відповідач (за зустрічним позовом), яка проживає окремо зобов`язана надавати матеріальну допомогу на їхнє утримання та забезпечення. Відповідно до ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1\~ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписом ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А тому, виходячи з норм сімейного законодавства, відповідно до яких право на стягнення аліментів з того з батьків, з яким така дитина проживає, і позивач за зустрічним позовом [PERSON] не має права на стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки останній фактично не проживає з батьком та не перебуває на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] аліменти на користь позивача за зустрічним позовом на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з нормами ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial