Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 12 лютого 2021 р., зареєстрованому у Герцаївському районному відділі ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №11. Від шлюбу з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, що призводило до частих сварок. У зв`язку з наведеним з січня 2025 р. між ними припинені шлюбні відносини, відсутнє ведення спільного господарства. Між нею та відповідачем втрачені почуття любові, а також всі фізичні та духовні зв`язки. Окрім цього, відповідачем було вчинено у відношенні неї та їх спільної малолітньої доньки домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечитиме її інтересам та інтересам їх спільних дітей. Після припинення шлюбних відносин мамолітні діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач грошові кошти на утримання спільних дітей і на її утримання добровільно не надає, хоча є чоловіком працездатного віку і обставини, які б свідчили про незадовільний стан його здоров`я, їй не відомі. Вона наразі перебуває вдома у зв`язку із доглядом за донькою [PERSON] до трьох років. У зв`язку з наведеним, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою трирічного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій остання підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у її та позивачки відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій останній визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дітей в повному обсязі та частково визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини згідний на розірвання їхнього з позивачкою шлюбу, а також на сплату аліментів на утриманні дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) і на утримання дружини 1/8 частини усіх видів його заробітку. Просить врахувати, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи, не працевлаштований та отримує мінімальну пенсію. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню оскільки визнані учасниками справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2021 р. Герцаївським районним відділом ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №11. Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання, не вбачають можливості примирення та збереження сім`ї. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві, обставин, які також не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом також встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка бажає у примусовому порядку стягувати з відповідача аліменти на утримання їхніх спільних дітей. Відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів на утриманні дітей у визначеному позивачкою розмірі. За змістом ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що відповідач не утримує позивачку, як дружину з якою проживає дитина до досягнення останньою трьох років. Позивачка бажає у примусовому порядку стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч.2, 4, 6 ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати із відповідача на користь позивачки на її утримання, суд враховує те, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, його матеріальне становище, згоду останнього надавати утримання дружині на рівні 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу). За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача (у розмірі, що визнаний відповідачем), щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивачка не довела суду обставини спроможності відповідача надавати їй утримання у зазначеному нею розмірі. Згідно до ст.ст.79,\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява була подана до суду 30 травня 2025 р. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Частиною 1\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачкою витрат до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги №01/6-25 від 23.05.2025 р., укладений між адвокатом Дущак Ю.С. та позивачкою [PERSON] . Згідно акта приймання-передачі виконаних робіт від 29.05.2025 р., позивачка оплатила адвокату 5 000 грн. за надання правничої допомоги. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимогу позивачки про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 211,20 грн. А також, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та своє утримання, витрати по його сплаті у розмірі 2 422,40 грн. (1 211,20 грн. х 2 (дві позовні вимоги) = 2 422,40 грн.) необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.84, 110, 112, 180-182 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial