Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 802,81 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Новобудова», яке з 05 грудня 2019 року є також управителем вказаного будинку. Позивач вказує, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01 травня 2023 року по 01 квітня 2025 року на загальну суму 17 802 грн 81 коп., з яких 11 566,52 грн - сума основного боргу, 1 225,9 грн- 3 % річних, 5 010,39 грн - інфляційні втрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 08 травня 2025 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідно до якої [PERSON] з 06 вересня 2023 року знята з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 15 липня 2025 року. 15 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 08 серпня 2025 року. 08 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 08 вересня 2025 року. У судове засідання представник позивача не прибула, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви, повістки про виклик до суду надсилалися за адресою місцезнаходження нерухомого майна рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній". Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Зі статуту позивача вбачається, що ТОВ «Новобудова» є юридичною особою, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та інше. Судом встановлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №278/0/5-05 від 28 грудня 2005 року та авізо № 329 від 24 квітня 2007 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування. Відповідач з 13 червня 2006 року є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 19 червня 2006 року. Рішенням зборів співвласників будинку по [ADDRESS] , оформленого протоколом зборів співвласників від 20 листопада 2019 року, ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком, уповноважено ТОВ «Новобудова» на укладання з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки із співвласниками за спожиті послуги. Тобто позивач є управителем зазначеного будинку, жодних відомостей про реалізацію співвласниками свого права на відкликання управителя, затвердження та зміни умов договору з управителем матеріали справи не містять. 27 грудня 2019 року між позивачем та уповноваженими зборами співвласників будинку по [ADDRESS] особами, які діють на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 20 листопада 2019 року, підписано договір № 35 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Вказаний договір містить всі істотні умови, передбачені Цивільним кодексом України, зокрема: предмет договору, права та обов`язки сторін, ціну та порядок розрахунків, строк дії договору та інші умови. Тарифи на послуги, які надавались позивачем, у період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2025 року визначалися на підставі укладеного договору № 35 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України зазначено, що власність зобов`язує, а в ст. 322 ЦК вказано, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків та зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (частина друга статті 12 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону закріплено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Звертаючись до суду, позивач вказує, що відповідач не виконує свій обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01 травня 2023 року по 01 квітня 2025 року, розмір якої згідно з наданим розрахунком становить 11 566,52 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено, що за період з 01.01.2024 по 01.04.2025 втрати позивача від інфляції склали 5010,39 грн, три відсотки річних за вказаний період - 1225,90 грн. Статтею 81 ЦПК України перебачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач на надав суду докази на спростування заявлених позивачем вимог. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 17802,81 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved