Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] . РНОКПП [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ), аліменти на утримання неповнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.06.2025 року і до повноліття дитини. Позов мотивований таким. 21 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 21.1 1.2020 року було складено актовий запис № 104 (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Від даного шлюбу у Позивача та Відповідача є одна дитина - [PERSON] , [INFO] , актовим запис про народження №45 зареєстрований Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , дата видачі: 19.03.2022 р.). Малолітня дитина проживає разом із Позивачем. 19 лютого 2025 року за заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області позов [PERSON] було задоволено, а шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікує Такий рівень Позивач не зможе забезпечити, тому батько (Відповідач), який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2025 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наведене, суд ухвалює заочне рішення, беручі до уваги відсутність заперечень сторони позивача щодо такого рішення. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2025 року у справі № 766/151/25. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.06.2025 року за № 3825-5003714044, від 06.06.2025 року за № 6825-5003701491, фактичне місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Також у ст. 182 ч. 2 СК України зазначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлено, що згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто, оскільки доказів іншого не має. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи дату подання позову, враховуючи дату поштового відправлення, аліменти підлягають стягненню 17.06.2025 року. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211,40 грн.

Outcome: approved