Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

У червні 2025 року представник ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» Щукіна І.М. через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 лютого 2024 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «ГАЗ 3302», д.н.з. [NUMBER] . 16 червня 2024 року о 16 год. 00 хв. в м. Біла Церква по бульвару Олександрійському, 107 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 3302», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вище вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 01 серпня 2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області була винесена постанова по справі № 357/9062/24, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. 07 серпня 2024 року до позивача звернувся власник транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] (потерпіла особа), з заявою на виплату страхового відшкодування. Позивач визнав вищевказану дорожньо-транспортну пригоду за участю застрахованого автомобіля «ГАЗ 3302», страховим випадком та на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № СА/0080299 від 03.02.2024 здійснив на користь потерпілої особи виплату страхового відшкодування в розмірі 41 834 грн 94 коп. Представник позивача, посилаючись на ч.1 ст. 1191 ЦК України, абзац а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає що має право звернутись до суду із регресним позовом до винуватця ДТП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору, шляхом направлення вимоги\~ за вих. № 2527 від 06.03.2025, у якій позивач просив відповідача сплатити в порядку регресу суму у розмірі 41 834,94 грн. яка була вручена одержувачу 11.03.2025, однак була проігнорована відповідачем. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 12.06.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначив справу до розгляду (а.с. 46). Позивач судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, 16.07.2025, 13.08.2025\~ представник позивача Щукіна І.М. через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~ про день та час розгляду даної справи був повідомлений\~ належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 16 червня 2024 року о 16 год 00 хв в м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, 107, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, здійснюючи рух транспортним засобом заднім ходом, не переконався, що це безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду, в наслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Окрім того, 16 червня 2024 року о 16 год 00 хв в м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, 107, водій [PERSON] керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», д.н.з. [NUMBER] з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 01 серпня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік (а.с.24-30). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 3302», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», що вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № СА/0080299 від 03.02.2024 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000,00 грн., франшиза 3 200,00 грн) (а.с. 23). Встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано матеріальних збитків власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» - [PERSON] , який звернувся до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування за пошкоджене майно (а.с. 18). Згідно з ремонтною калькуляцією № 2086-01-50 від 16.06.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] становить 45034,94 грн (а.с.31-33). Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, та згідно страхового акту № 2086/01/50/1, складеного ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», розмір страхового відшкодування становить 41834,94 грн (вартість матеріального збитку 45034,94 грн - франшиза 3200,00 грн) (а.с. 38). Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано на розрахунковий рахунок власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , що стверджується платіжними інструкціями № 17850 від 07.02.2025 на суму 21 834,94 грн., № 17872 від 10.02.2025 на суму 20 000,00 грн. (а.с.22). Отже, фактичні витрати ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», пов`язані зі страховим випадком становлять 41834,94 грн. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства; Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства (п. 59 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Відповідно до ч. 3, 4 ст. 102 ЗУ «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент вчинення ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 108 ЗУ «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 cт. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. а), в) п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент вчинення ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПрАТ «СК «Еталон» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПрАТ «СК «Еталон». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved