Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

27.05.2025 через систему «Електронний суд» [PERSON] , в особі представника адвоката Дзісь А.Р., звернулася до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , у розмірі 279\~636,88 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] перебувала на обліку та отримувала пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як внутрішньо переміщена особа. З 01.09.2018 виплату пенсії було призупинено. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 279636,88 грн, яку остання за життя не отримала. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (далі Позивач) є дочкою [PERSON] , а згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є єдиною її спадкоємицею. 25.10.2023 Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого сума спадщина на яку видано свідоцтво, складається з грошової суми (недоотриманої пенсії) у розмірі 279636,88 грн. 16.04.2025 року адвокатом Дзісь А.Р. в інтересах позивача будо подано адвокатський запит з усіма необхідними документами про отримання суми заборгованості недоотриманої пенсії померлої матері та можливості переведення заборгованості на спадкоємця. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.04.2025 року повідомлено, що оскільки Позивач звернулась з заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] зі свідоцтвом про право на спадщину за законом та іншими документами 25.10.2023 період недоотриманої пенсії переглянуто за три роки з 24.10.2020 по 31.10.2022 року та складає 218 748, 23 грн. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1219, 1227 ЦК України та ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 справу передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 25.06.2025. 09.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Виплату пенсії [PERSON] з 01.09.2018 року було призупинено у зв`язку з відсутністю інформації щодо реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб. [PERSON] померла [INFO] . Пенсіонерці [PERSON] у період з 01.09.2018 по 31.10.2022 (місяць смерті) пенсія не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки за життя за поновленням виплати пенсії вона не зверталася. На запит приватного нотаріуса, щодо суми недоотриманої пенсії померлого [PERSON] (померла [INFO] ), 27.02.2023 року відповідачем було надано лист, де зазначено, що сума недоотриманої пенсії складає 279636,88 грн., в якій зазначено, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. Заявнику роз`яснено, що відповідно до пункту 1 статті 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення осіб, які мають право на виплату недоотриманої пенсії. Період недоотриманої пенсії переглянуто за три роки, сума недоотриманої пенсії померлого за період з 24.10.2020 по 31.10.2022 складає 218748,23 грн. 16.04.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . 18.04.2025 року позивачу надано відповідь за якою, йому роз`яснено, що період недоотриманої пенсії переглянуто за три роки, сума недоотриманої пенсії померлого за період з 24.10.2020 по 31.10.2022 складає 218748,23 грн., оскільки позивач звернувся більше ніж за три роки до дня смерті, для проведення недоотриманої пенсії, зазначеної в позовних вимогах, законні підстави відсутні. У судовому засіданні 27.08.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, натомість представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні 27.08.2025 суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, оголошено перерву у судовому засіданні до 02.09.2025. У судове засідання 02.09.2025 сторони не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 75 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2023, яке було видане приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С., спадкоємцем майна [PERSON] , 1946 року народження, яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] , та до складу спадщини входить недоотримана пенсія померлої у сумі 279\~636,88 коп. На момент видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус, визначаючи склад спадщини виходив із відомостей, які йому надав відповідач, а саме на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.02.2023 за № 0800-0501-8/11817. Вказану суму недоотриманої пенсії відображено й у довідці №8/02-14 від 11.02.2023 (супровідний лист до довідки на адресу нотаріуса №0800-0501-8/11817 від 27.02.2023). 16.04.2025 адвокатом Дзісь А.Р. в інтересах позивача будо подано адвокатський запит з усіма необхідними документами про отримання суми заборгованості недоотриманої пенсії померлої матері та можливості переведення заборгованості на спадкоємця. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.04.2025 за №0800-0401-8/38528 повідомлено, що оскільки позивач звернулась з заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] зі свідоцтвом про право на спадщину за законом та іншими документами 25.10.2023, період недоотриманої пенсії переглянуто за три роки з 24.10.2020 по 31.10.2022 року та складає 218 748, 23 грн. Сума недоотриманої пенсії [PERSON] обліковується Головним управлінням і буде виплачена на умовах порядку, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 №1165. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Оскільки, за життя мати позивача, яка померла [INFO] , недоотримала пенсію у розмірі 279\~636,88 грн, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд доходить висновку, що позивач як спадкоємець набув право на отримання не виплаченої пенсії. Як встановлено матеріалами справи, залишок недоотриманих пенсійних виплат складає 279\~636,88 грн. Твердження відповідача про те, що пенсіонерці [PERSON] у період з 01.09.2018 по 31.10.2022 пенсія не нараховувалася, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до матеріалів справи, а саме у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 25.10.2023 приватним нотаріусом, у якому зазначено, що [PERSON] успадкувала право на недоотриману пенсію у сумі 279 636,88 грн, належних спадкодавцеві, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.02.2023 № 0800-0501-8/11817, відповідно до якого зазначено залишок недоотриманої пенсії у зазначеному розмірі. Суд зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцю і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми в повному обсязі. Положення ч. 1 ст.46Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Верховний Суд у постанові від 06.07.2020 у справі № 750/8819/19, зауважив, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. При цьому суд зауважує, що право обирати спосіб отримання коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину належить позивачу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 377/612/17 від 06.02.2019. Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши у сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, при цьому позивач звільнена від сплати судового збору як учасник бойових дій, а позов подано через систему «Електронний суд», у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Запорізькій області в дохід держави, підлягають судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 3\~355,64 грн (279\~636,88 х 1,5% х 0,8).

Outcome: approved