Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання освітніх послуг у розмірі 13 500,00 грн., 913,18 грн. інфляційне збільшення, 178,26 грн. 3% річних, загалом 14 591,44 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Херсонським\~державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] було укладено договір № 15219 від 14.08.2023 року про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 201 «Агрономія», денної форми навчання. Наказом від 14.08.2023 року № 174-ст [PERSON] зараховано з 04.09.2023 року студентом 2 курсу очної денної форми навчання, за кошти фізичних та /або юридичних осіб. Відповідно до п. 14 Договору № 15219 від 14.08.2023 року відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово. 26.08.2024 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора Університету № 167-ст за невиконання індивідуального навчального плану. Підстава: службова записка в.о. декана факультету Мринського І.М. Відповідачем не оплачено за період навчання 13\~500, 00 гривень. Станом на день подачі позову заборгованість по оплаті за навчання становить 14 591,44 грн., яка складається з: 13\~500,00 грн - сума основного боргу, 913,18 грн сума індексу інфляції, 178,26 грн 3% річних від простроченої суми основного боргу. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за навчання в загальному розмірі 14 591,44 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача до суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав; правом подачі відзиву не скористався. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між Херсонським\~державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] було укладено договір № 15219 від 14.08.2023 року про надання освітніх послуг/а.с.11-14/. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 201 «Агрономія», денної форми навчання, за кошти фізичних та /або юридичних осіб. Наказом від 14.08.2023 року № 174-ст [PERSON] зараховано з 04.09.2023 року студентом 2 курсу очної денної форми навчання/а.с. 15/. Відповідно до п. 14 Договору № 15219 від 14.08.2023 року відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово не пізніше ніж за 10 днів до початку кожного навчального року або семестру. 26.08.2024 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора Університету № 167-ст за невиконання індивідуального навчального плану. Підстава: службова записка в.о. декана факультету [PERSON] . Відповідачем не оплачено за період навчання 13\~500, 00 гривень. Наказом Херсонського державного аграрно-економічного\~університету від 11.03.2022 №24/0 Д «Про організацію освітнього процесу в умовах воєнного стану» в університеті режим дистанційного навчання з 14 березня 2023 року. Зазначеним наказом було реалізовано норми, передбачені ст. 57-1 Закону України «Про освіту», відповідно до якої держава гарантує в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану здобувачам освіти, незалежно від місця їх проживання (перебування), на час особливого періоду організацію освітнього процесу в дистанційній формі або в будь-якій іншій формі, що є найбільш безпечною для його учасників. Отже, ХДАЕУ надає можливість здобувачам вищої освіти навчатися у найбільш безпечній формі (зокрема, дистанційній в синхронному та асинхронному форматах), тобто виконує свої обов`язки щодо надання освітніх послуг відповідачу в умовах воєнного стану у повному обсязі. Після початку повномасштабного вторгнення для великої кількості здобувачів невиконання індивідуального навчального плану стало наслідком обставин непереборної сили. Тому університет не припиняв свою роботу і надавав освітні послуги здобувачам. Статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» однією із підстав припинення відрахування студента визначено його власне бажання. Проте за період навчання Одержувач [PERSON] не звертався до ХДАЕУ з відповідними заявами. Окрім того, відповідно до п. 24 ч. 1 Договору про надання освітньої послуги, його дія припиняється за угодою сторін. Відповідних заяв від замовника (відповідача) до ХДАЕУ також не надходило. Проте, і оплата за навчання [PERSON] не здійснювалась. З метою реалізації конституційного права на освіту, враховуючи рекомендації МОН, викладені в листі від 10.03.2022 №1/3404-22, ХДАЕУ прийнято наказ від 15.03.2022 №51а/ст, яким надано можливість здобувачам відтерміновувати оплату за надання освітніх послуг, які навчаються за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Університетом обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. У результаті чого утворився борг в сумі 13 500.00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша). Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга). Згідно ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за освітні послуги у розмірі 14\~591,44 грн., яка складається з: 13\~500,00 грн. - сума основного боргу, 913,18 грн. сума індексу інфляції, 178,26 грн. 3% річних від простроченої суми основного боргу. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача 3 300, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що у матеріалах справи наявні Витяг з Договору про надання правничої допомоги № 10 від 15.01.2025 року; Протокол погодження договірної ціни; Платіжна інструкція № 414 від 26.02.2025 року; Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 10 від 15.01.2024 року; детальний опис наданих послуг по справі/а.с.41-46/. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Херсонського державного аграрно-економічного університету підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3 300,00 грн. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved