Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2023 року. Від шлюбу не мають спільних дітей. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, позивачка просила суд розірвати шлюб.\~ Ухвалою від 04 серпня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.\~ Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2023 року Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 12 серпня 2023 року. Прізвище сторін після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони разом не проживають, не підтримують сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності\~до п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~(до\~яких належать,\~зокрема,\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу),\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір від 12 липня 2025 року про надання правничої допомоги із зазначенням переліку послуг, акт приймання-передачі правничої допомоги від 7 серпня 2025 року а також квитанція від 7 серпня 2025 року про перерахування коштів в розмірі 2400 гривень. Витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких визначений умовами договору про надання правничої допомоги, акта приймання-передачі та сплата яких підтверджується відповідною квитанцією, судом розцінюються як співмірні із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, вказані витрати слід покласти на відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved