Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

30.07.2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03.06.1979 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, сторони тривалий час проживають окремо. Тому, позивачка звертається до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.08.2025 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 21.08.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, та вказав, що не проживає разом з позивачкою та не веде спільне господарство з 2004 року. В судове засідання позивачка не з`явилась, у змісті позовної заяви вказала про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивачки, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 1979 року Хмельницьким будинком урочистих подій, про що зроблено актовий запис №511, зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.06.1979 року. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведеться починаючи з 2004 року, спільне проживання та збереження шлюбу сторони вважають неможливим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved