Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 25 липня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який розірвано рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року. Від шлюбу народились: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 31 березня 2015 року на підставі виконавчого листа Солом`янського районного суду міста Києва з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей. Позивач [PERSON] хоча і досяг повноліття, однак на даний час навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема на канцелярію, на проїзд, підручники, їжу та інші витрати. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивач є особою з інвалідністю з дитинства, що також потребує додаткових витрат. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та витребувано у УПФУ в Жовтневому районі міста Запоріжжя інформацію про щомісячний розмір пенсії [PERSON] 15.08.2025 та 19.08.2025 до суду надійшли витребувані докази. 03.09.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 липня 2006 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією довідки директора Спеціальної школи №18 Дніпровського району м. Києва від 09 вересня 2024 року №102, [PERSON] дійсно навчається у спеціальній школі №18 Дніпровського району м. Києва у 11-А класі і не перебуває на повному державному утриманні. Буде продовжувати навчання в даному освітньому закладі до 31 травня 2026 року. Згідно з копією довідки директора Спеціальної школи №18 Дніпровського району м. Києва від 01 вересня 2025 року №77, [PERSON] дійсно навчається у спеціальній школі №18 Дніпровського району м. Києва у 12-А класі і не перебуває на повному державному утриманні. Буде продовжувати навчання в даному освітньому закладі до 30 травня 2026 року. Відповідно до копії посвідчення УПСЗН Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації серії [NUMBER] від 06 серпня 2012 року, [PERSON] є дитиною-інвалідом по слуху. Згідно з копією довідки Управління ПФУ ГУ ПФУ в Запорізькій області від 07 серпня 2025 року, [PERSON] знаходиться на обліку і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 68642,36 грн за період січень 2025 року - серпень 2025 року. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17. Відтак, із системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані матеріали та докази, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. У той же час суд враховує, крім іншого, стан здоров`я дитини, який є дитиною з інвалідністю, а також матеріальне становище платника аліментів та наявність інвалідності у платника аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial