Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просили стягнути з відповідачки на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 245 325 (двісті сорок п`ять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 62 копійки та витрати за сплату судового збору у розмірі 2 943 (дві тисячі дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30.01.2023 року [PERSON] звернулася до військової частини [NUMBER] із заявою про виплату на її користь грошового забезпечення (його частини) зниклого безвісти її сина [PERSON] . До вказаної заяви були долучені: копія паспорту, ІПН, свідоцтва про народження [PERSON] , паспорту військовослужбовця, ІПН військовослужбовця, та платіжні реквізити. 03.02.2023 [PERSON] звернулася із заявою встановленої форми аналогічного змісту через [INFO] . 20.02.2023 року до військової частини [NUMBER] звернулась [PERSON] , яка діяла в інтересах доньки - [PERSON] , із заявою про виплати на її користь в інтересах [PERSON] грошового забезпечення (його частини) зниклого безвісти батька дитини [PERSON] . До вказаної заяви були долучені: копія паспорту та довідки з місця проживання, ІПН, свідоцтва про народження [PERSON] , рішення суду, паспорту [PERSON] , та платіжні реквізити. 06 червня 2023 р. на банківський рахунок відповідачки [PERSON] було здійснено помилковий платіж на суму 245 325,62 гривень. Згідно Платіжної інструкції №2954 від 05.06.2023 р. отримувачем коштів є третя особа [PERSON] , призначення платежу: «ГЗ зниклого безвісти всл. [PERSON] за 05.2023 згідно заяви доньки [PERSON] ». Вказує, що платіж було призначено [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] .. Однак через помилку у номері банківського рахунку вказані кошти було помилково зараховано на рахунок [PERSON] , у зв`язку з чим останньою було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 245 325,62 гривень. У зв`язку з виявленим помилковим платежем 05.07.2023 військова частина [NUMBER] звернулась до АТ «Ощадбанк» з проханням про повернення помилково сплачених коштів на що була отримана відповідь про неможливість повернення коштів. Крім того, заява про повернення коштів також була надіслана [PERSON] , але відповідь на неї не надійшла. У зв`язку з цим, 14.09.2023 року військова частина [NUMBER] звернулась до відповідачки з досудовою вимогою про повернення помилково перерахованих їй грошових коштів у сумі 245 325,62 гривень. 18.10.2023 року було отримано відповідь в якій відповідач відмовляється від повернення коштів, оскільки вважає ці кошти заробітною платою. Вважаємо, що підстави для утримання відповідачем грошових коштів у сумі 245 325,62 гривень відсутні, й вони мають повернуті військовій частині [NUMBER] шляхом стягнення з відповідача, як безпідставно набуті. Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 № 884 (далі - Порядок №884). Згідно п. 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Отже, вказаними нормативно-правовими актами передбачена черговість отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. Після надходження 20.02.2023 заяви законного представника [PERSON] (неповнолітньої дитини зниклого безвісти [PERSON] ) - [PERSON] виплата грошового забезпечення матері зниклого безвісти [PERSON] - [PERSON] була припинена. Просили стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 245 325 (двісті сорок п`ять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 62 копійки, як безпідставно отримані грошові активи. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] надала до суду пояснення, в яких повідомила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 25.01.2023 року вона отримала сповіщення з військової частини [NUMBER] про безвісти зниклого № 47 солдата [PERSON] - її сина, який зник безвісти 13.01.2023 на околиці м. Бахмут, Донецької області під час бойового зіткнення з підрозділами збройних сил російської федерації. Зазначила, що вона на адресу військової частини [NUMBER] направила лист 27.01.2023, щодо сплати їй грошового забезпечення за мого сина військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] . Поштою вона отримала досудову вимогу від 14.09.2023 року про повернення безпідставно набутих коштів. Вважає, що ці кошти (заробітна плата мого сина) була виплачена їй законно відповідно до її звернення до військової частини, які мною були неодноразово направлені. Ці кошти вона планувала потратити на лікування сина, оскільки вважала на дату отримання цих коштів, що її син, який був безвісті заиклий обовязково повернеться додому. Лише отримавши з військової частини [NUMBER] акти НІ, Н5 які свідчили про причини та обставини загибелі мого сина під час виконання військового завдання та покази свідків побратимів мого сина які зазначали бачили та стверджували, що [PERSON] був вбитий пострілом, який був несумісний з життям у Бахмуті я усвідомила про загибель мого сина. Більш того, недостовірної інформації до військової частини з метою отримання коштів мною надано не було. Вважає, шо виплата проведена військовою частиною [NUMBER] за моєю заявою добровільно, та відкрито, за відсутності рахункової помилки за відсутності недобросовісності з боку набувача. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій пояснила, що грошові кошти, що були перераховані на розрахунковий рахунок [PERSON] помилково, тому, як належали для зарахування [PERSON] - матері неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою дочкою загинувшого [PERSON] . Зазначила, що прийняте судом рішення може вплинути на права або обов`язки неповнолітньої [PERSON] , в інтересах якої діє її мати [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій позивач просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснила, що вважає, що кошти отримані нею законно відповідно до її звернення до військової частини, ніякої недостовірної інформації до військової частини нею надано не було. Третя особа [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи міститься заява представника [PERSON] , в якій вона просила справу розглянути без участі третьої особи [PERSON] та її представника. Суд, заслухавши відповідачку [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Матеріали справи свідчать, що 13.01.2023 року зник безвісти військовослужбовець в/ч [NUMBER] [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), виданого 24 червня 1993 року Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області матір`ю [PERSON] є [PERSON] - відповідачка по справі (а.с. 8). 30 січня 2023 року [PERSON] звернулась до в/ч [NUMBER] з заявою про нарахування з 13.01.2023 року грошового забезпечення (його частини) сина на її банківську картку з зазначенням, що шлюб у сина розірвано, але є неповнолітня дитина, яка мешкає окремо з матір`ю [PERSON] (а.с. 6). 03 лютого 2023 року [PERSON] звернулась до командира в/ч [NUMBER] з окремою заявою про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем та всі належні кошти її сину - солдату [PERSON] , який зник безвісти під час виконання бойового завдання 13.01.2023 року їй -матері - [PERSON] на її особовий картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» (а.с. 10). 08.02.2023 року начальником [INFO] командиру в/ч [NUMBER] направлено документи на [PERSON] - матір зниклого безвісти солдата [PERSON] для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем та всіх інших коштів її сина. Зазначено, що солдат [PERSON] розлучений, має доньку [INFO] (а.с. 10). 27.02.2023 року до в/ч [NUMBER] з заявою про виплату грошового забезпечення її колишнього чоловіка - [PERSON] , яке належить його доньці [PERSON] , звернулась [PERSON] (а.с. 11). 06.06.2023 року згідно платіжної інструкції № 2954 отримувачу [PERSON] платником в/ч [NUMBER] перераховано 245 325, 62 грн. з зазначенням призначення платежу - ГЗ зниклого безвісти всл. [PERSON] за 05.2023 року згідно заяви доньки [PERSON] (а.с. 13 зв. сторона). Однак рахунок отримувача зазначено [PERSON] . Відповідачці направлено листи з зазначенням необхідності повернення помилково направлених їй коштів, що нею зроблено не було. Відповідно до вимог ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1-3 ст. 12, ст.ст. 79, 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перераховані [PERSON] кошти - це грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] , тобто ця виплата підпадає під вимоги ст. 1215 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка провела виплату і недобросовісності з боку набувача. Позивач не зазначає про недобросовісність з боку відповідачки, а тільки вказує на помилкове зазначення іншого номеру банківського рахунку. Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61- 4504 св 18) зазначив, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. У даному випадку відповідачка отримала від позивача спірні грошові кошти у вигляді грошового забезпечення її сина, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідачки, а отже підстав для стягнення цієї суми з відповідачки не вбачається. Отже у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, та враховуючи, що у задоволенні позову Військової частини [NUMBER] Національній гвардії України відмовлено, понесені судові витрати у справі, які складаються з судового збору покладаються судом на позивача.

Outcome: dismissed