Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

18.04.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , орган опіки та піклування Березівської районної державної (військової) адміністрації про усиновлення. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Ухвалою суду від 23.04.2025 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. У своїй заяві заявник зазначив, що 17.02.2023 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] , однак у його дружини від іншого чоловіка є дитина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З моменту спільного проживання з дружиною, дитина [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] , він займається її вихованням. 09.04.2025 року заявник отримав висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення [PERSON] , являється здоровим та працездатним, проходить військову службу у Збройних Силах України, раніше не судимий. Після усиновлення дівчинки має намір продовжувати піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний розвиток, навчання. На підставі викладеного [PERSON] звернувся з заявою про усиновлення до суду. В судовому засіданні 26.08.2025 року заявник та його представник подану заяву про усиновлення підтримали та просили задовольнити її. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні 26.08.2025 року вказала, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Березівської районної державної (військової) адміністрації у судовому засіданні 26.08.2025 року проти задоволення заяви про усиновлення не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника та його представника, заінтересовану особу [PERSON] , представника заінтересованої особи, вважає, що заява про усиновлення підлягає задоволенню, так, як вона підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами. Судом встановлено, що 17.02.2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до заяви, посвідченої 24.03.2025 року приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Аркушенко О.В. надала згоду на усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] її чоловіком [PERSON] (а.с.16). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька від 14.12.2021 року, відомості про батька внесено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.24). Згідно висновку органу опіки та піклування Березівської районної державної (військової) адміністрації від 09.04.2025 рокуза №01/14-27/25/2018, органу опіки та піклуваннявважає що усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с.37-39). Згідно зі ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного кодесу України (далі - СК України), кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно зі статтею 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно із положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно із положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до статті 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності до частини 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно із частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. [PERSON] на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, хронічних захворювань не має, що підтверджується висновком про стан здоров`я виданим КНП «Березівська центральна міська лікарня» від 24.03.2025 року (а.с.14), згідно медичної характеристики виданої тво начальника медичної служби в/ч [NUMBER] від 07.04.2025 року вбачається, що при первинному медичному огляді відхилень стану здоров`я від норми в заявника не виявлено (а.с.46). Згідно службової характеристики, наданої командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] має позитивну характеристику (а.с.45). [PERSON] має стабільний дохід, як довідки про нараховане грошове забезпечення від 02.04.2025 року (а.с.13). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Раухівської селищної ради березівьского району Одеської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання [PERSON] , з яким разом проживають дружина [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вказано, що житлово-побутові умови проживання останнього та його сім`ї задовільні, житловий будинок облаштований меблями, дитина має зручності для навчання, сім`я забезпечена продуктами харчування, речами першої необхідності, в родині склалися теплі та дружні стосунки (а.с.36). Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дівчинки проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Перешкод, визначених ст. 212 СК України, для усиновлення [PERSON] неповнолітньої дитини, судом не встановлено. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). На підставі викладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він відповідає вимогам особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Згідно із частиною 4 статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved