Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 54139,58 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами кредитного договору №2001224201101 банк 13.01.2019р. видав позичальнику кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн, який у подальшому збільшено до 31200 грн. Відповідач користувався кредитною карткою і здійснював платежі до 20.03.2024р., проте свої кредитні зобов`язання належним чином та своєчасно не виконував, у зв`язку з чим у нього станом на 09.04.2025р. виникла заборгованість у розмірі 54139,58 грн, з яких: борг за кредитом - 27637,58 грн, борг за процентами - 26502,00 грн, борг за комісією - 0 грн, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь у судовому порядку, оскільки заходи досудового врегулювання спору не дали позитивного результату. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 01 серпня 2025 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.3 прохальної частини позову просив розглядати справу саме в такому порядку та без його участі, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 01 серпня 2025 року було надіслано за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причин повернення «адресат відсутній» згідно з ч.6-8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), однак той у встановлений строк відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2019 року [PERSON] до АТ «ПУМБ» була подана заява №2001224201101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка разом з Публічною пропозицією, Паспортом споживчого кредиту, Умовами обслуговування кредитних карт, Графіком платежів з обчисленням загальної вартості та реальної річної процентної ставки, які оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, в сукупності становлять Договір комплексного банківського обслуговування (ДКБО), згідно умов якого банк зобов`язувався надавати клієнту відповідні послуги, а той їх належним чином та своєчасно оплачувати. Зокрема, за умовами даного договору банк зобов`язався відкрити позичальнику поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановивши кредитний ліміт у розмірі 3000 грн; строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування ним, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюються відповідно до умов ДКБО; розрахунковий день та платіжна дата - 30 число місяця; реальна річна процентна ставка - 47,88%. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638\~ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПУМБ» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] можливість користуватися обумовленими коштами кредитного ліміту, який у подальшому було збільшено до 31200,00 грн, тоді як позичальник свої договірні зобов`язання виконував неналежним чином, тіло кредиту та проценти за його користування у відповідності до умов договору ним сплачувалися несвоєчасно. Заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором станом на 09.04.2025р. складає 54139,58 грн, з яких: борг за тілом кредиту 27637,58 грн, борг за відсотками 26502,00 грн, що не спростовано відповідачем, зокрема й шляхом надання інших своїх контрозрахунків. Зазначені обставини підтверджуються наявними в справі довідкою про збільшення кредитного ліміту, випискою по особовому рахунку позичальника, розрахунком заборгованості за кредитними договором, які є належними й допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачем. Направлена АТ «ПУМБ» письмова вимога від 10.04.2025р. про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та погашення заборгованості залишена [PERSON] без реагування. Натомість [PERSON] \~всупереч положенням\~ст.12,\~81\~ЦПК України\~не було\~надано суду\~жодних доказів\~на підтвердження\~належного виконання\~ним своїх\~кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог установи банку, зокрема й щодо укладення договору та отримання кредиту, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved