Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

19 листопада 2024 року ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка є власницею нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. Наказом директора ТОВ «Інвестбудгаличина» №1Т від 01.01.2016 затверджено Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ). ТОВ «Інвестбудгаличина» в якості публічної пропозиції (оферти) примірник типового договору розміщено на дошці оголошень в кожному під`їздів житлового комплексу « [INFO] ». Відповідачкою проігноровано як публічні пропозиції, так і індивідуальні звернення ТОВ «Інвестбудгаличина» щодо укладення Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] ».У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, в останнього утворилася заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг перед позивачем в розмірі 1134,68грн. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 12834,68грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву (а.с. 72-73). 20.03.2025 до суду надійшов відзив від відповідачки [PERSON] відповідно до якого зазначила, що заперечує проти позову, вважає вимоги позивача необгрунтованими. Між відповідачем та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» був укладений договір про надання додаткових послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 25.02.2015, відповідно до якого був встановлений тариф з утримания будинку у розмірі 5.09 гривень за 1 кв.м. Тобто узгоджена сторонами вартість становить 5.09грн за 1 кв.м. за місяць, загальна площа квартири становить 65,5кв.м. Відповідач мала оплачувати тариф на утримання будинку в розмірі 333,40грн. Відповідач та інші співвласники будинку [ADDRESS] створили Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська 14». ОССБ неодноразово зверталось до ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» з листами про те, що не отримувало документів та/або повідомлень щодо введення нового тарифу, про налання обгрунтування вартості послуг та щодо якості наданих послуг. Відповідач, як власник квартири, не мала офіційної інформації про збільшення тарифів. Тому, виходячи з принципів справедливості, необхідно провести перерахунок суми заборгованості. За період з листопада 2021 року по червень 2023 року плата за утримання будинку для квартири [ADDRESS] . У зв?язку з повномасштабним вторгнення відповідач перебуває за кордоном, у Румунії, разом з неповнолітнім сином, [PERSON] , з 28.04.2022 року отримала прихисток, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 28.04.2022, фактично в квартирі [ADDRESS] , ніхто не проживав з 24.02.2022. Зазначена квартира придбана в період шлюбу з [PERSON] , шлюб зареєстрований у м.Луганську 09.01.1999, тому він має право на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] з 14.05.2022 року є військовослужбовцем, офіцером, учасником бойових дій, перебуває на фронті до теперішнього часу, не мав можливості особисто звернутись до позивача з повідомленням про відсутність у житловому приміщенні. Факт перебування на військовій службі підтверджується копією посвідчення офіцера. Ані відповідач, [PERSON] , ані члени її родини з 24.02.2022 по липень 2023 року не проживали в квартирі [ADDRESS] , відповідно житлово-комунальними послугами не користувались, позивач не забезпечував умови проживання та/або перебування осіб у житловому приміщенні. Відповідач не мала можливості повідомити позивача, подати заяву про те, що тимчасово відсутня у житловому приміщенні. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 20.03.2025 [PERSON] звернувся до суду з заявою про залучення до участі у справі третьою особою другого співвласника квартири її чоловіка [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2026 року заяву [PERSON] задоволено. Залучено до участі у справі №752/24899/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг третю особу [PERSON] , котрий не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.106-107). У судовому засіданні сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив, в матеріалах справи міститься заява представник позивача -адвоката Линдюка Святослава Степановича про розгляд справи без участі сторін (а.с.78-79). Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, до суду надійшов відзив від відповідачки відповідно до якого зазначила, що просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Письмових пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (а.с. 29-30). Згідно наказу Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради від 11.09.2013 №470 (а.с.15) «Про присвоєння будівельної адреси об`єкту будівництва», було присвоєно об`єкту будівництва ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА» (житлові будинки [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ) відповідно до наказу ТОВ «ФІРМА ДІБРОВА» від 04.07.2012 № 377 будівельну адресу: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 21.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Діброва» (забудовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (балансоутримувач) укладено Договір №ДІ 210115 про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку, відповідно до умов якого Забудовник передає, а Балансоутримувач приймає на баланс та зобов`язується виконувати функції балансоутримувача багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16-19) Факт передачі на баланс позивача житлового будинку [ADDRESS] підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією Акта приймання - передачі від 21.01.2015 (а.с.20-21). Наказом директора ТОВ «Інвестбудгаличина» №1Т від 01.01.2016 затверджено Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ). ТОВ «Інвестбудгаличина» в якості публічної пропозиції (оферти) примірник типового договору розміщено на дошці оголошень в кожному під`їздів житлового комплексу « [INFO] » (а.с. 31). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). Відповідачка споживала житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач [PERSON] заперечує щодо позовних вимог обґрунтовуючи тим між відповідачем та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» був укладений договір про надання додаткових послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 25.02.2015, відповідно до якого був встановлений тариф з утримання будинку у розмірі 5.09 гривень за 1 кв.м., а позивач самостійно з 2018 року встановив тариф 9грн за за 1 кв.м. Судом також встановлено, що 25.02.2015 між відповідачем та ТОВ «Інвестбудгаличина» укладено Договір № 1 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.87-88). Відповідно до умов Договору, зокрема додатку № 1 до даного договору, тариф на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території становить 5,09грн за 1 кв.м. загальної площі квартири з ПДВ (а.с.89). Відповідно до п. 3.1. додатку № 1 до даного договору, у разі змін вартості послуг виконавець, не менше ніж за 14 днів до введення їх в дію, повинен повідомити про це споживача. Відповідно до п. 3.1. додатку № 1 до даного договору, новий (змінений) тариф набуває чинності з дати, вказаної в рішенні (наказі) виконавчого органу про зміну тарифу. Відповідно до законодавства України, що діяло на момент підвищення тарифу, та умов Договорів про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг (надалі Договір), копія одного з Договорів надається, підписаних споживачами та управляючою компанією (зокрема додатку № 1 до даного договору), Тариф на утримання будинку та прибудинкової території погоджується органами місцевого самоврядування згідно поданих Управляючою компанією розрахунків. Управляюча компанія (відповідно до порядку формування тарифів) здійснює розрахунки економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво і подає їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому порядку. Відповідно до п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Однак, як встановлено судом договір про внесення змін чи доповнень до договору №1 сторонами не укладався. Тобто, після погодження відповідачем своїм підписом в договорі №1 про затвердження тарифу в розмірі 5,09грн за кв.м., інших договорів щодо погодження сторонами тарифу 9грн за 1 кв.м. не укладалось. Таким чином позивач самостійно підвищив тариф до розміру 9грн, в супереч вимогам укладеного договору і діючого законодавства. Відповідач відзиві зазначила, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська 14» неодноразово звертались до позивача з листами щодо введення нового тарифу (а.с.90-92), однак їх було проігноровано. Таким чином відповідач належним чином виконує свої обов`язки за договором №1 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг, в повному обсязі сплачуючи вказані витрати. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Відповідно до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства з регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30.07.2012 року (який діяв до 05.06.2018 року) , а саме: п. 2.2., протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком. Відповідно до п. 2.4. вказаного порядку, суб`єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація: - загальний розмір планованого тарифу (з податком на додану вартість), поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, для кожного конкретного будинку; - перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість; - періодичність та строки надання послуг; обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); - інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них. Суб`єкт господарювання може обрати один із вище перелічених способів доведення інформації крім розміщення в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них ) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці сьомому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач. Разом з тим, до суду не надано доказів такого розміщення та повідомлення споживачів про затвердження такого типового договору та про зміну діючих розцінок (тарифів) на відповідні послуги. При цьому, як встановлено вище 25.02.2015 між ТОВ «Інвестбудгаличина» та відповідачем укладено договір про надання додаткових послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, відповідно до умов якого сторони погодили, що до затвердження органами місцевого самоврядування або іншим вповноваженим органом рішення (розпорядження) про погодження управляючій компанії тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, діє наступний тариф з утримання квартири становить 5,09 гривень за 1 (один) метр квадратний. Так, з долучених до матеріалів справи документів неможливо встановити, виходячи з якої ціни (тарифу) на житлово-комунальні послуги, позивачем розраховувалась заборгованість з наданих послуг. Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували розмір заборгованості відповідача, оскільки зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості, неможливо встановити походження заборгованості у розмірі 11790,00грн. (а.с.62). Сам по собі розрахунок заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за відсутності доказів щодо погодження та затвердження ціни надання таких послуг, а відтак і наявності підстав для здійснення позивачем відповідних нарахувань у певному розмірі, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, такі розрахунки не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та виходячи із системного аналізу наведених вимог закону, правовідносини між управителем багатоквартирного будинку та співвласниками багатоквартирного будинку, на підставі яких управителем надаються послуги з утримання багатоквартирного будинку, є договірними. Разом із тим, позивачем у даній справі не надано доказів затвердження тарифів та вартості послуг управителя, на підставі яких позивачем мало б здійснюватися нарахування заборгованості за утримання будинку, в тому числі кватири, яка належить відповідачу, а відтак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували позицію позивача щодо наявності боргу у відповідача. При цьому, всі інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed