Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.08.2017 станом на 13.03.2021 року у розмірі 54052,21грн. року, а також сплачений судовий збір по справі в сумі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.08.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms,\~\~складає між нею та Банком кредитний\~\~договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.03.2021 року за нею утворилась заборгованість в сумі 54052,21 грн., яка складається з наступного: 16652,70 грн. - заборгованість за кредитом; 37399,51 грн. - заборгованість за відсотками. На даний час відповідач не погашає заборгованість за кредитним договором б/н від 28.08.2017 року, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. 08.07.2021 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх надуманими, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства. В поданому відзиві відповідач зазначила, що позивач стверджує, що вона підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https:/a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, це твердження не відповідає дійсності - ніякі Правила надання банківських послуг відповідач не підписувала та для ознайомлення їй не надавалися. Разом з тим, до позовної заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент - Банк", Тарифи користування кредитною карткою "Універсальна", які не містять підпису відповідача та не вказано дату. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв?язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Більш того, в позовній заяві, при нарахуванні процентів від суми неповернутого в строк кредиту, позивач посилається на Витяг з Умов та правил та Витяг з Тарифів, які взагалі не містять дати та ідентифікувати до якого договору вони відносяться неможливо. Крім того відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які він просить стягнути, а наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC00001187401 від 28.08.2017 року, укладеного між АТ "Акцент-Банк" та клієнтом [PERSON] , станом на 13.03.2021 є необґрунтованим. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом становить 54052,21 гривень. Фактично ця сума складається із заборгованості за тілом кредиту 16652,70 гривень та заборгованості по відсоткам 37399,51 грн. Як слідує з наданої позивачем виписки за період з 01.02.2017 по 01.09.2020 року банком було надано кредитний ліміт у розмірі 14500 грн.: 28.08.2017 року встановлений кредитний ліміт 500 грн., 02.10.2017 року встановлений кредитний ліміт 14000 грн. При цьому у виписці зазначено, що банком здійснена операція 28.08.2017 :»кредитний ліміт 500,00. Примітка:Зниження кредитного ліміту», але при цьому залишок після операції складає мінус 1182,83 грн. Зазначає, що нею було знято з картки наступні кошти:02.10.2017-4000,00 грн., 02.10.2017 -66,00 грн., 03.10.2017-4000,00 грн., 03.10.2017-4000,00 грн., 03.10.2017-1300 грн., в сього 13366,00 грн. Отже позивач неправомірно просить стягнути з неї заборгованість за кредитом в сумі 16652,72 грн. Згідно Виписки банку, банком були здійсненні наступні операції: комісія за обслуговування (членський внесок), щомісячний платіж за страхування. Захист на кожен день, регулярний платіж: частина страхової премії, комісія за обслуговування (членський внесок), списання процентів за користування кредитного ліміту, пеня за прострочку по кредиту. Усі ці платежі були нараховані банком та стали складовою частиною заборгованості за відсотками, яку він просить стягнути в даній позовній заяві. Таким чином, позивач вводить суд в оману, вказуючи що він стягує лише заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Проте, у Анкеті - Заяві від 28.08.2017 року, відсоткова ставка не вказана. Крім того, у цій Анкеті-Заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов?язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також щомісячний платіж за страхування та комісія за обслуговування. Також позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви спливли строки позовної давності , оскільки розрахунок заборгованості починається з 28.08.2017 року. Представником позивача були надані заперечення на відзив, в яких він зазначив, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір б/н від 28.08.2017. Саме номер договору № SAMABWFC00001187401 від 28.08.2017 року, що зазначається у розрахунку заборгованості, є внутрішньобанківським та був створений під час внесення даних кредитного договору до програмного комплексу Банку, тому в Анкеті-Заяві не зазначався) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них на сайті Банку. Відповідач користувалася коштами, а тому погодилася із Умовами та правилами надання банківських послуг і необхідністю самостійного знайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями. Відповідач користувалася кредитними коштами і повинна сплачувати нараховані за даним договором проценти. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», було змінено територіальну підсудність справ Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 року дану справу передано для розгляду до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 01 травня 2024 справу прийнято до розгляду і призначене судове засідання. Представник позивача, відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились про дату та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не прибули, про причини неявки до суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань не надходило, в той же час в матеріалах справи міститься раніше поданий відзив на позовну заяву. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.. Судом встановлено, що 28 серпня 2017 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». Анкета - Заява містить лише персональні дані позичальника та її контактну інформацію. У Анкеті - Заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Згідно з наданим Банком розрахунком за кредитним договором № SAMABWFC00001187401 від 28.08.2017 року станом на 13.03.2021 року існує заборгованість у розмірі 54052,21 грн, з яких: 16652,70 грн. - заборгованість за кредитом, 37399,51 грн.- заборгованість за відсотками. Банк також надав суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.соm.ua/terms/ в розділі «Умови та правила», які не містять підпису відповідача. Відповідно до довідки А-Банку [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та надана картка: №№ [NUMBER] , видана 16.03.2017, строк дії до березня 2021, №4323355202048500, видана 02.10.2017, строк дії до лютого 2021. Як вбачається із довідки за лімітами А-Банку, [PERSON] за договором SAMABWFC00001187401 від 28.08.2017 за період з 28.08.2017 по 09.08.2021 було 28.08.2017 року встановлений кредитний ліміт 500 грн., 21.09.2017 року збільшений кредитний ліміт 14000 грн., 03.06.2020 зменшений кредитний ліміт 0,00 грн. Зі змісту виписки про картці слідує, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, а саме нею було знято з картки: 02.10.2017-4000,00 грн., 02.10.2017 -66,00 грн., 03.10.2017-4000,00 грн., 03.10.2017-4000,00 грн., 03.10.2017-1300 грн., тобто на загальну суму 13366,00 грн. та комісія за зняття готівкових коштів у сумі 532,00 грн. Крім того банком здійснювались списання коштів: щомісячний платіж за страховку, частина страхової премії, комісія за обслуговування, на загальну суму 1132,00 грн., а також списання відсотків на суму 38,371,38 грн. На погашення заборгованості відповідачкою не здійснено жодного платежу. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. На підтвердження позовних вимог в цій частині до позовної заяви було надано копію анкети-заяви за договором № б/н від 28.08.2017 року, однак надана заява не містить умов щодо погодженої сторонами\~\~ставки за\~\~процентами\~\~за користування кредитними коштами, щомісячної комісії, страхових платежів. Крім того, наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.соm.ua/terms/ в розділі «Умови та правила». Разом з тим, матеріали справи не містять доказів та позивачем не підтверджено, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» розуміла відповідач [PERSON] , ознайомилася та погодилася з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-банк». Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення, зокрема, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування чи щомісячних платежів за страховку, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони погодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-банк» заборгованості по сплаті процентів за використання кредитного ліміту у сумі 37399,51 гривень, а також щомісячних платежів за страховку, частини страхової премії, комісії за обслуговування на загальну суму 600,00 грн. Відповідно до вимог статей\~12,13,81 ЦПК України\~обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовом, АТ «Акцент-банк» посилалося на наявність за відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 16652,70 гривень та заборгованості за відсотками у розмірі 37399,51 грн. \~ \~ \~ \~ Відповідачка заперечує заборгованість по кредиту у сумі 16652,70 грн., зазначаючи, що нею було знято з картки кредитні кошти у загальній сумі 13366 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей. З виписки за кредитним договором слідує, що відповідач користувалася карткою, здійснювала банківські операції зі зняття коштів у сумі 13366 грн. Крім того, банком були списані з рахунку відповідачки сума комісії у розмірі 532,00 грн. за зняття готівкових кредитних коштів, а також щомісячні платежі за страховку та комісія за обслуговування на загальну суму 600 грн., які зараховувались до заборгованості за кредитом. Кошти на погашення заборгованості відповідачкою не вносилися. Отже відповідачка фактично не заперечує договірних відносин із АТ «Акцент-Банк» і наявність заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13366 грн., в той час вона заперечує погодження з нею і підписання Умов та Правил надання банківських послуг, які для ознайомлення їй не надавалися. А отже нарахування будь-яких коштів відповідно до цих Умов вважає неправомірним. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем [PERSON] не погоджувалась сплата відсотків, комісії, страховки за користування кредитними коштами за договором, суд вважає неправомірним їх стягнення з відповідачки. В той час суд вважає доведеною наявність за відповідачкою заборгованості у розмірі 13366,00 грн. та комісії за зняття готівкових коштів у розмірі 532,00 грн. Стосовно застосування до вимог позивача строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно\~з статтею 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ч.ч.2-4\~ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ. Вказаним законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" \~Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211\~(зі змінами та доповненнями) та\~Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09.12.2020 № 1236\~(зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 до 01.10.2021 на усій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 карантин продовжено до 31.12.2021. Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" від 19.08.2022 № 928\~було продовжено до 31.12.2022 на всій території України карантин через COVID-19 та режим надзвичайного стану. З огляду на те, що позивач звернувся до суду із позовом 06.05.2021, враховуючи строки початку перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину, суд дійшов до висновку, що звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом до [PERSON] відбулось у межах строку позовної давності. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не спливла, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог продовжується на строк дії карантину. Згідно з частиною третьою статті\~12, частиною першою статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна д \~ \~ \~ \~овести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням зазначеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 13898,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 583,62 грн. (2270/100х25,71%) На підставі викладеного,

Outcome: partial