Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

16.05.2025 р. до Золотоніського міськрайонного суду надійшов позов Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в справі № 695/243/24 від 21.11.2024 р., яка набрала законної сили 02.12.2024, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП було закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №010528 від 16.08.2022 встановлено, що 15 серпня 2022 року в період часу з 21.00 до 23.00 годин гр. [PERSON] разом з [PERSON] на річці Кропивна поблизу села Хрущівка, Золотоніського району ловили рибу двома мисиновими сітками з гумового човна та виловили рибу карась в кількості 22 шт. вагою 8 кг, і раки 2 шт. вагою 0,1 кг, порушивши п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, відповідальність за що передбачена за ч.4 ст.85 КУпАП. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в справі № 695/244/24 від 26.12.2024 р., яка набрала законної сили 06.01.2025, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП було закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №010527 від 16.08.2022 встановлено, що 15 серпня 2022 року в період часу з 21.00 до 23.00 годин гр. [PERSON] разом з [PERSON] на річці Кропивна поблизу села Хрущівка, Золотоніського району ловили рибу двома мисиновими сітками з гумового човна та виловили рибу карась в кількості 22 шт. вагою 8 кг, і раки 2 шт. вагою 0,1 кг, порушивши п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, відповідальність за що передбачена за ч.4 ст.85 КУпАП. З позиції Черкаського апеляційного суду, викладеній в постанові від 18.10.2023 справа № 694/401/23 вбачається, що якщо провадження у справі закрито не за реабілітуючими обставинами (які спростовують факт наявності вини особи), то в діях особи вбачається вина у спричиненні шкоди водним живим ресурсам. Вина [PERSON] та [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП навіть при закритті провадження у справах встановлена. Відповідно до ст.1166 ЦК України завдана шкода підлягає відшкодуванню особами, які її завдали. Завдана [PERSON] та [PERSON] шкода становить 41446,00 грн. Розрахунок матеріальної шкоди було проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2021 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів, тому збитки, заподіяні відповідачами повинні бути внесені до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Зорівської сільської ТГ. Ухвалою судді від 22.05.2025 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилися без поважних причин, не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України). Судом установлено, що 15 серпня 2022 року в період часу з 21.00 до 23.00 годин гр. [PERSON] разом з [PERSON] на річці Кропивна поблизу села Хрущівка, Золотоніського району ловили рибу двома мисиновими сітками з гумового човна та виловили рибу карась в кількості 22 шт. вагою 8 кг, і раки 2 шт. вагою 0,1 кг. З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 16 серпня 2022 року та складено протокол про адміністративне правопорушення № 010527 та № 100528. Також за даним фактом були внесені відомості до ЄРДР за № 12022255320000536 від 16.08.2022 року за ст. 249 ч.1 КК України 06.12.2023 року кримінальне провадження за № 12022255320000536 від 16.08.2022 року закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ст. 249 ч.1 КК України. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в справі № 695/243/24 від 21.11.2024 р., яка набрала законної сили 02.12.2024, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП було закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в справі № 695/244/24 від 26.12.2024 р., яка набрала законної сили 06.01.2025, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП було закрите, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Положеннями статті 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Тобто, у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки провадження у справах №695/243/24 відносно [PERSON] та №695/244/24 відносно [PERSON] закрито не за реабілітуючими обставинами, в діях [PERSON] , [PERSON] вбачається вина у спричиненні шкоди водним живим ресурсам. Своїми протиправними діями відповідачі заподіяли шкоду рибному господарству на суму 41446,00 грн., розраховану згідно такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, що підтверджується дослідженим судом розрахунком. З копій листі-вимог № 1-5-17/1532-24 від 02.12.2024 та №1-5-17/3-25 від 02.01.2025 вбачається, що Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) зверталося до [PERSON] , [PERSON] з вимогою відшкодувати завдані рибному господарству збитки в сумі 41446,00 грн. Відомостей про відшкодування шкоди на момент розгляду справи матеріали справи не містять. У клопотанні №1-5-9/1187-25 від 02.09.2025 позивачем зазначено, що відповідачами шкода в добровільному порядку не відшкодована. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209. Згідно з ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. У постанові Верховного Суду від 10.01.2019 по справі №541/307/17 зазначено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1126 від 18.07.1998, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства. Враховуючи, що відповідачі порушили вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову риби заподіяли збитки рибному господарству, які підлягають стягненню з відповідачів на користь спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Зорівської сільської територіальної громади, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує солідарно з відповідачів на користь Державного агентства\~України з\~розвитку меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм в\~особі Управління\~Державного агентства\~України з\~розвитку меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм у\~Черкаській області судовий збір в сумі 3028,00 грн., сплачений при подачі позову.

Outcome: approved