Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Кривка П. П., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 04 лютого 2006 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 04. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що сімейне життя між сторонами погіршилось останніми роками внаслідок розбіжностей поглядів щодо спільного сімейного життя як подружжя, постійних конфліктів та відсутності взаєморозуміння. У 2023 році відповідачка виїхала на заробітки до Чеської республіки, де перебуває і до теперішнього часу, а тому вони разом не проживають і не підтримують ніяких сімейних стосунків. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Стверджував і те, що на даний час шлюб носить лише формальний характер і його збереження суперечить його інтересам та інтересам неповнолітнього сина. Також указував, що майнового спору і спору стосовно визначення місця проживання й утримання неповнолітнього сина між сторонами немає. Посилаючись на наведені вище обставини просив суд шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 04 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 04, розірвати. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2025 року відкрито провадження в цій справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Своїм правом подати відзив на позовну заяву [PERSON] відповідачка [PERSON] не скористалася. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кривка П.П. у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представником позивача адвокатом Кривка П.П. було подано до суду заяву від 29.07.2025, в якій він просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов підтримав повністю та просив його задовольнити (а.с.36). Відповідачка [PERSON] також повторно у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень ч. 11 ст. 128, ст. 131 ЦПК України (а.с.31,40). З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. Судом установлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 04 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого наявний у матеріалах цієї справи. Після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що батьком такої є позивач [PERSON] , а матір`ю відповідачка [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком такого є позивач [PERSON] , а матір`ю відповідачка [PERSON] (а.с.9). З відомостей\~про зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні осіб\~за №\~02/637\~від 30.06.2025\~вбачається,\~що за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~зареєстровані:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~позивач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дитина сторін\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідачка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дитина сторін\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.16). Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду, зокрема, положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічне положення закріплено і в ч. 1 ст. 24 СК України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно зі ст. 111 СК України суд уживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим продовжувати шлюбні відносини, а відтак суд не вживає заходи щодо їх примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як установлено судом, подружні стосунки між сторонами припинені з причин розбіжностей їх характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові і довіри один до одного та припинення шлюбних відносин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд доходить висновку, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, враховуючи зазначене вище та

Outcome: approved