Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

15 серпня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначив, що 21 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено договір позики №2313916. 14 червня 2021\~року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ ФК "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~укладено договір\~факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткової угоди, право грошової вимоги\~за\~договором позики №2313916, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", перейшло до ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів". На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, в розмірі 23250,00 грн та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 серпня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем в електронній формі, шляхом накладення електронного підпису у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір позики №2313916, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 7500,00 грн. строком на 10 днів, зі сплатою 0,01% на день від суми позики, комісії за надання кредиту, в розмірі 9,91% від суми позики, що становить 743,25 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, в розмірі 5% на день (а.с.6-10). ТОВ "1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу вказані грошові кошти, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти,\~відсотки за\~їх користування\~та комісію\~не повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~23250,00\~грн.,\~яку за\~договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та додатковою угодою №45 до нього від 23 грудня 2024 року, було передано ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.11-19). Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу станом на 31 травня 2025 року нараховано заборгованість за вказаним договором позики, у розмірі 23250,00 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6,75 грн. заборгованість за відсотками, 743,25 грн. комісія та 15000,00 грн. пеня, однак за який період було нараховано пеню та з якої суми, у вказаному розрахунку заборгованості не зазначено (а.с.20). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина перша статті 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору позики та не в повному обсязі розраховувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за позикою, стосовно заборгованості за основним боргом, в розмірі 7500,00 грн., заборгованості за відсотками, в розмірі 6,75 грн. та заборгованості за комісією, в розмірі 743,25 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача пені, то за умовами п.п.1.4 та 2.4 укладеного договору позики, сторони визначили поняття пені, яке використовується ними в договорі, а саме грошові кошти, що нараховуються на залишок суми позики за невиконання позичальником умов договору. Розмір пені визначено 5,0 % на день (тобто 1825 % річних). Однак пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який до даного часу продовжено. З огляду на викладене, пеня в розмірі 15000,00 грн., яка нарахована позивачем за невиконання відповідачем зобов`язань по договору позики від 21 серпня 2024 року, стягненню з відповідача не підлягає. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаним договором позики, складає 8250,00 грн. (7500,00 грн. заборгованість за основним боргом + 6,75 грн. заборгованість за відсотками + 743,25 грн. комісія). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1074,45 грн.

Outcome: partial