Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

01.07.2025 до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що між сторонами 07.08.2024 року було укладено кредитний договір № 07.08.2024-100000618, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4500 гривень строком на 124 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 14 940 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 940 гривень та судові витрати.\~ Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.07.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Мохир Я. В., в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 07.08.2024 року укладено Кредитний договір № 07.08.2024-100000618. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн. строком на 124 днів. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 15-21). Відповідно до п.п.11-12 Заявки кредитного договору № 07.08.2024-100000618 (кредитної лінії) комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 405 гривень, яка обліковується у день видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 405 гривень у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Також згідно п. 17 Заявки кредитного договору № 07.08.2024-100000618 (кредитної лінії) неустойка 45 гривень нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконаного зобов`язання. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №22-2306 від 23.06.2025 року було успішно перераховано кошти на картку 4149499377004609 07.08.2024 на суму 4500 гривень, призначення платежу видача за договором кредиту № 07.08.2024-100000618 (а. с. 13). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 07.08.2024-100000618 заборгованість [PERSON] складає: 4 500 гривень основного боргу, 6 975 гривень процентів, 405 гривень комісія, 2 250 гривень неустойка, 810 гривень додаткова комісія. Всього 14 940 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 07.08.2024 по 08.12.2024 (а. с. 12). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 гривень. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] \~ на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 грн.

Outcome: approved