Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

04.02.2025 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Н.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . За життя, її матері належала частка квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її менша донька [PERSON] . 17.07.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак їй було надано роз`яснення із якого вбачається, що вона не є особою, яка прийняла спадщину в розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також те, що нею пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду. Також зазначає, що строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, так як протягом останніх 15 років проживає у республіці Італія, де має дозвіл на постійне місце проживання. Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України вона на батьківщину не приїжджала, що було зумовлено острахом за своє життя та здоров`я, так як територія Волинської області неодноразово обстрілювалася. Крім цього зазначає, що на території Італії вона тривалий час лікувалася, а весною 2024 року їй було зроблено операцію, що також завадило вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 12.02.2025 року судом було зроблено запит до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. про витребування копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.02.2025 року до суду від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. надійшли інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80189299 від 20.02.2025 року та копії матеріалів спадкової справи № 121/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.03.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 05.05.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні представник позивача просив позовну заяву задовольнити з підстав, які у ній зазначені. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Третя особа, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Н.В., у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем по справі [PERSON] . Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі№ 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 липня2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18),від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження№ 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що «якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16». Також судом встановлено, що в установлений законом строк спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла її донька [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. у встановлені законом строки, якій приватним нотаріусом видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, у встановлений законодавством шестимісячний строк, не має. Дана обставина підтверджується дослідженою в ході розгляду справи копією спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи поважність причин пропуску, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, строку для прийняття спадщини, позивач посилалася на віддаленість її місця проживання від місця відкриття спадщини, небезпечну ситуацію в Україні, пов`язану з повномасштабним вторгненням російської федерації, а також на те, що вона тривалий час лікувалася, а весною 2024 року їй було зроблено операцію. Однак, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі№ 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі№ 626/274/22. На підтвердження поважності пропуску строку прийняття спадщини (віддаленість її місця проживання від місця прийняття спадщини, небезпечну ситуацію в Україні та неможливість у зв`язку з цим приїхати до України для подачі заяви про прийняття спадщини), позивачем надано відповідь з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-54646/1824-Вих від 09.08.2024 року, яка надана на запит її представника адвоката Давидова О.В. Відповідно до даної відповіді, позивач, [PERSON] , перебувала на території України у наступні періоди: з 31.07.2023 року по 05.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 16.11.2023 року, з 15.07.2024 року по 25.07.2024 року. Враховуючи дану інформацію, суд не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через неможливість приїхати до України у зв`язку з складною безпековою ситуацією в країні, так як позивач, у період часу з 31.07.2023 року по 25.07.2024 року (тобто вже в період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України), тричі приїздила до України (як до, так і після смерті спадкодавця [PERSON] ) та дані відвідування були досить тривалими. Крім цього, не приймається до уваги і посилання позивача, як на підставу поважності пропуску строку для прийняття спадщини, віддаленість її місця проживання від місця відкриття спадщини, оскільки, позивач через це, не позбавлена можливості подати відповідну заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, або ж звернутися до консульської установи України в Італії з відповідною заявою. Більш того, як вбачається з наданої Держаною прикордонною службою України інформації, позивач, [PERSON] , у період часу з 01.11.2023 року по 16.11.2023 року (тобто вже після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ), перебувала на території України та мала достатньо часу для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Крім цього, на підтвердження поважності пропуску строку прийняття спадщини позивачем надано відповідну медичну документацію, з якої вбачається, що позивач, будучи у республіці Італія, певний час перебувала на лікуванні, проходила обстеження та їй було зроблено операцію на лівій стопі. Проте, надані позивачем докази, жодних чином не підтверджують той факт, що остання не мала фізичної можливості (у період лікування), у будь-який можливий для неї спосіб, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Більш того, дані докази не підтверджують й об`єктивної неможливості прийняття спадщини позивачем протягом періоду від моменту відкриття спадщини - 30 жовтня 2023 року й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Таким чином, суд, оцінивши зазначені позивачем підстави пропуску строку прийняття спадщини, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Наведені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому, з врахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed