Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», в особі представника - адвоката Руденка Костянтина Васильовича, звернулося до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором № 3761095 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.06.2023 року у розмірі 73828,93 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом 11199,99 гривень, заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 21.06.2023 року по 24.04.2024 року (включно) 62628,94 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Заяви ( клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 10.06.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 25.07.2025 року витребувано у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» докази. На судовий розгляд справи, призначеного на 09 годину 27 серпня 2025 року сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у всіх судових засіданнях. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача направлялася ухвала про відкриття провадження у справі разом з судовими повістками, які повернуті на адресу суду з причин відсутності адресата за вказаною адресою.Також судом двічі розміщувалося оголошення на сайті Лисянського районного суду про виклик відповідача в судове засідання на 09:30 год.14.07.2025, на 09:30 год.27.08.2025. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Фактичні обставини справи З наданих позивачем доказів вбачається, що 21.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 3761095 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з якими відповідачу було надано кредит в розмірі 11200,00 грн. строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки: фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всьаого строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. Товаритсво надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Дата надання кредиту: 21.06.2023 року або 22.06.2023 року. Договір підписано електронним підписом А288, 21.06.2023 13:23:22. Крім того, [PERSON] було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А288 паспорт споживчого кредиту 21.06.2023 13:22:18 та додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредитк №3761095 від 21.06.2023 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит 21.06.2023 13:23:22. Згідно інформації ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 26.04.2024 вих№808-2604 21.06.2023 року 13:25:07 на платіжну картку [NUMBER] успішно перераховано 11200,00 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua 254132492, призначення платежу: зарахування 11200 гривень на карту [NUMBER] . Дана обставина також підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача, згідно якого картка № [NUMBER] належить [PERSON] та 22.06.2023 року на неї було зараховано 11200,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 3761095 від 21.06.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, позичальник [PERSON] , станом на 24.04.2024 року загальна сума заборгованості складає 78846,54 гривень: тіло кредиту 11200,00 гривень, проценти за користування 62628,94 гривень . 24.04.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 24/04/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3761095, розмір заборгованості становить 73828,93грн., з яких: 11200,00грн. заборгованість за кредитом; 2628,94грн. заборгованість за нарахованими процентами. Нормами Цивільного кодексу України встановлено наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі (стаття 1054). Згідно положень Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договірвважається укладенимз моментуодержання особою,яка направилапропозицію укластитакий договір,відповіді проприйняття цієїпропозиції.Відповідь особи,якій адресованапропозиція укластиелектронний договір,про їїприйняття (акцепт)може бутинадана шляхом:надсилання електронногоповідомлення особі,яка зробилапропозицію укластиелектронний договір,підписаного впорядку,передбаченому статтею12цього Закону;заповнення формуляразаяви (форми)про прийняттятакої пропозиціїв електроннійформі,що підписуєтьсяв порядку, передбаченому статтею12цього Закону;вчинення дій,що вважаються прийняттям пропозиціїукласти електроннийдоговір,якщо змісттаких дійчітко роз`ясненов інформаційній системі, в якійрозміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укластиелектронний договір(оферта)може бути зроблена шляхомнадсилання комерційногоелектронного повідомлення,розміщення пропозиції(оферти)у мережі Інтернет абоінших інформаційно-комунікаційнихсистемах. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази,подані велектронній форміта/абоу форміпаперових копійелектронних повідомлень,вважаються письмовимидоказами згідноіз статтею 64Цивільного процесуального кодексу України,статтею 36 Господарського процесуальногокодексу Українита статтею79Кодексу адміністративногосудочинства України (стаття 11). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом, електронним підписомодноразовим ідентифікатором або аналогом власноручногопідпису, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. [PERSON] уклала договір № 3761095про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «Лінеура Україна» шляхом обміну електронними повідомленнями, після цього підписав договір за допомогою паролю-одноразового ідентифікатора, чим погодила умови договору, за якими кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 11200,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк,відповідно до умов договору. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язаннянастають правові наслідки, встановлені договором або законом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало кредит в сумі 11200,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед позикодавцем щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав. Нормами статей 512, 514, 1077 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. [PERSON] мала сплачувати суми заборгованості за кредитним договором або первісному кредитору, або позивачу ТОВ«ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за договором позики. Ні первісному кредитору, ні фактору заборгованість по кредиту не сплатила. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог: за договором № 3761095 про надання коштів на умовах споживчого кредиту мається прострочення грошових зобов`язань, що підтверджено належними доказами. Відповідач не спростувала викладені в позові обставини, тому, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 73828,93 грн. підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг № 44 від 03.02.2025, витяг з Реєстру № 1 до акту 44 від 03.02.2025 року. Позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 10000,00 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved