Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення способу його участі у вихованні дитини. Свої вимоги мотивував тим, що з 17 лютого 2023 року перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання, до реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини, сім`я мешкала в м. Шостка Сумської області, однак, з початком війни, позивач пішов служити до військової частини [NUMBER] , тому родина вимушена була переїхати до м. Кременчук. З липня 2022 року між подружжям почали все частіше виникати сварки з приводу вживання відповідачкою наркотичних засобів. Невдовзі подружжя стало проживати окремо, відповідачка почала мешкати з іншим чоловіком. [PERSON] почала забороняти позивачу спілкуватись з сином, тому позивач був змушений звернутися до служби у справах дітей з метою впливу на дружину, але позитивних результатів це не дало. У зв`язку із зловживанням відповідачки наркотичними засобами, остання протягом двох тижнів перебувала в центрі «Дім милосердя для жінок з дітьми», однак курс реабілітації вона не завершила, забрала дитину і зникла в невідомому напрямку. Позивач, як батько дитини, бажає спілкуватись з сином, брати участь у його вихованні, але мати дитини цьому перешкоджає. Тому [PERSON] просить визначити спосіб участі його у вихованні дитини шляхом надання систематичних побачень з сином. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Мартинова Н.Ю. надала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явилась, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача щодо позову до суду не надійшли. Відзив на позовну заяву до суду не надала. Представник служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 17 лютого 2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 68, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.7) За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого зазначений позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.2023 року (а.с.8). Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 59 від 28 березня 2024 року, в біологічних зразках [PERSON] було виявлено метаболіти канабіодів. (а.с.9) Відповідно до довідки №06/05 від 06.05.2024, виданої керівником центру «Дім Милосердя» для жінок з дітьми» міста Коростень Баркая Людмила Володимирівна надала згоду на перебування її в центрі для проходження курсу реабілітації. (а.с.10) Згідно інформації, наданої начальником служби у справах дітей за № 03-15/788 від 21.06.2024 малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли та існують неприязні відносини, які носять особистий, побутовий та конфліктний характер, від яких потерпає спільна дитина. У зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між відповідачем та позивачем, така ситуація в їх особистих стосунках не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого статті 157 цього Кодексу. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дітей не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Відповідач не надав суду та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON] порушує інтереси дитини. Вчинення позивачем будь - яких протиправних дій щодо дитини стороною відповідача перед судом також не доведено. Суд дійшов висновку, що права позивача у спілкуванні з дитиною є порушеними та підлягають захисту з безумовним врахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.ч 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, визначаючись з порядком участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, погоджується з поданим графіком побачень позивача з дитиною, оскільки такий графік буде первинним (початковим) етапом налагоджування відносин між сином та батьком, який з однієї сторони не буде обтяжливим для дитини, а з іншої забезпечить реалізацію прав позивача на спілкування з сином. Верховний Суд в постанові №363/3045/18 від 20.10.2021 року звернув увагу на те, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дітей. Крім того, суд зазначає, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її інтересам. Також у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком у випадку доведеності вказаного відповідач не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні сина. Також, суд вважає за необхідне рекомендувати батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 211 грн 20 к. по сплаті судового збору за позовну заяву. Щодо відшкодування витрат на послуги правничої допомоги в розмірі 10 000 грн. (відповідно до договору про надання правової допомоги № 09/06/24-ДН від 09.06.2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Приват юрист») заявлених позивачем, то слід зазначити наступне. Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом указаної норми процесуального закону до складу судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу, до яких відповідно до статті 137 ЦПК України належать витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. В обґрунтування розміру цих витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 09/06/24-ДН від 09.06.2024 року. Відповідно до Акту наданих послуг від 09.06.2024 року\~ вартість послуг становить 10 000 грн, які [PERSON] сплатив Адвокатському обєднанню відповідно до квитанції № 01 від 09.06.2024. (а.с.13-14,15,16) З огляду на викладене, понесені позивачем витрати в сумі 10 000 грн, підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Outcome: approved