Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом. Посилався на те, що він та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, у яких у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2020 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, неповнолітній син проживає разом з позивачем і перебуває на його вихованні та утриманні. Відповідачка з вказаного періоду не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться його життям та навчанням. Неповнолітній [PERSON] згідно довідки Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради від 12.05.2025 року № 13 навчається в 5 класі. Згідно характеристики Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради від 14.05.2025 року №15 [PERSON] зарекомендував себе як доброзичливий, щирий, енергійний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Правила поведінки свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. [PERSON] виховується в неповній сім`ї: проживає з батьком. Батько завжди цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, реагує на зауваження класного керівника. Виховує сина в атмосфері любові, поваги та взаєморозуміння. Мати, від початку навчання дитини в закладі, жодного разу не з`явилася, на зв`язок з вчителями та адміністрацією закладу не виходила. Вона зовсім не цікавиться шкільним життям та навчанням сина. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.05.2025 року № 366/19-21 комісією при обстеженні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] - син та [PERSON] , 1958 р.н. - мати. [PERSON] самостійно виховує неповнолітнього сина [PERSON] та забезпечує всім необхідним, а саме: матеріальними засобами, засобами особистої гігієни, лікарськими засобами, продуктами харчування та створює всі необхідні умови для комфортного проживання сина так як мати [PERSON] не бере участі у вихованні сина та не виконує свої материнські обов`язки, вона з ними не проживає. Згідно довідки-характеристики Грубнянського старостинського округу від 13.05.2025 року №467/19-21/6 виданої [PERSON] , 1982 р.н., він за час проживання в селі Грубна зарекомендував себе з позитивної сторони. В побуті та місцях громадського користування веде себе відмінно. Спиртні напої не вживає. В громадському житті села завжди активно приймає участь. Зі сторони сусідів та жителів села Грубна характеризується як порядна та доброзичлива людина. В інтересах [PERSON] до Сокирянської міської ради було подано заяву про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав його колишньої співмешканки [PERSON] [INFO] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] - 2014 р.н. За результатами поданої заяви, документів, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї Виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області рішенням від 27.05.2025 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] . Згідно вказаного висновку [PERSON] [INFO] починаючи з 2020 року самостійно утримує та виховує спільного з відповідачкою сина [PERSON] - 2014 р.н. Під час відвідування сім`ї працівниками Служби у справах дітей було встановлено, що умови проживання задовільні. Для дитини створені місця для відпочинку та навчання. Під час розмови з малолітнім [PERSON] стало відомо, що із матір`ю він не спілкується, вона не відвідує його, не телефонує, не цікавиться його успіхами в школі та його життям. Також комісією встановлено, що батько приділяє належну увагу вихованню сина, турбується про його здоров`я, самостійно утримує його та забезпечує здорове харчування, купує одяг, шкільне приладдя, засоби гігієни та створив умови для його гармонійного розвитку. Враховуючи викладене представник позивача просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та, з наведених в позові підстав, просила його задовольнити. Окрім цього зазначила, що її довіритель на даний час проходить службу в ЗСУ. Малолітня дитина залишилася проживати разом із своєю бабусею, яка є особою похилого віку та має проблеми із здоров`ям. Фактично малолітній [PERSON] самостійно здійснює догляд за своєю бабусею. Вона неодноразово намагалася зв`язатися із мамою дитини, однак остання від спілкування відмовляється. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлено про дату і час розгляду справи до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позивач [PERSON] є її рідним братом. Її племінник - [PERSON] проживав у с. Василівка Дністровського району до першого класу. З першого класу дитина разом із батьком [PERSON] переїхала проживати в с. Грубна Дністровського району. З того часу мама дитини [PERSON] зовсім не цікавиться дитиною, не здійснює за нею догляд, нічого їй не купляє. На даний час дитині все купляє бабуся за кошти, які надходять від батька. Бабуся, з якою проживає дитина, - похилого віку, у неї цукровий діабет, проблеми із серцем та підвищений тиск. До прикладу, на 1 вересня дитина ходила до школи сама, адже бабуся за станом здоров`я прийти не змогла, а мама дитиною не цікавиться. В бесіді з малолітнім [PERSON] останній сказав їй, що якщо він хоче поспілкуватися із мамою, він їй телефонує, однак вона йому не телефонує ніколи. Колись мама брала його до себе, однак вдома вона випивала і до не приходили якісь чоловіки. Тоді він телефонував до батька, щоб той його забрав, адже він був голодний. Їй відомо, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Раніше вона вже була заміжньою, у неї є інші діти та онуки. На запитання адвоката відповіла, що можливо дитина і сумувала би за мамою, якби остання хоч якось нею цікавилась. За батьком дитина сильно сумує, адже він завжди був із ним. Допомагати дитині вона не в змозі, адже має свою сім`ю та працює за кордоном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що її син [PERSON] певний період проживав у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] . Остання ніде не працювала, сім`ю утримував виключно її син. З 2020 року її син та онук [PERSON] переїхали в с. Грубна та проживали із нею. Мама з того часу залишила дитину на батька. До прикладу, 22 серпня у дитини було день народження, мама його не привітала. [PERSON] зловживала алкоголем. Сім`ю завжди утримував її син. [INFO] її сина мобілізували до лав ЗСУ. З того часу вона проживає разом з онуком. У неї цукровий діабет, проблеми із тиском та майже втрачений зір. Доглядати за дитиною вона фізично не може. За життя її син переніс 4 операції, у нього була язва, йому видалили частину кишківника та дві операції на хребті. Малолітній [PERSON] , в присутності педагога - [PERSON] та законного представника [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що наразі він проживає з бабусею. До цього він проживав із татом. Приблизно чотири роки він живе із татом, жити із ним добре. Мама з ним не проживає. Де вона проживає він знає, в іншому селі, однак він до неї не їздить. Чому, відповідати не хоче. Сьогодні на лінійці мами не було. В школу вона взагалі ніколи не приходила. Вона не телефонує йому. Якщо він телефонує їй, не факт, що вона підніме слухавку. Він не часто телефонує до неї. З Новим Роком вона його не вітає, на день народження теж. Їй загалі не цікаво як він живе, вважає що він їй не потрібен. Хоче жити з татом, вважає що це найкраще для нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є класним керівником малолітнього [PERSON] . Матір [PERSON] - [PERSON] вона взагалі не знає, адже ніколи її не бачила. Всю діяльність по навчанню сина здійснював виключно батько. Відвідував батьківські збори, приймав участь в групі класу. Малолітній [PERSON] дитина проблемна, із складним характером, бешкетник. Єдиний вплив на нього мав батько, який постійно відвідував школу. З тих пір, як його мобілізували до лав ЗСУ, вона спілкується з ним лише за допомогою смс повідомлень. Щодня дитина приходить до школи і в спілкуванні з нею розповідає, що бабуся хвора, він їй допомагає, ходить в аптеку, прибирає в будинку, готує їсти. Будь-який зв`язок із законним представником дитини - відсутній. Вона не знає чи дитина пішла до школи, чи вона повернулася додому. Дитина на маму ображена. Розповідає, що у всіх дітей мама є, а у нього немає. На свято дня матері, яке проводилось у школі він плакав, адже всі діти були із мамами, робили для них вітальні листівки. Бабуся за станом здоров`я прийти не змогла, свою листівку він забрав додому, на святкуванні не залишився. Вона неодноразово запитувала його за маму, він відповідав, що мамі він не потрібен. Вплив на дитину має лише вона і його батько. Вона цікавилась у вчителів початкової школи щодо поведінки матері, їй відповіли що маму малолітнього [PERSON] не знають, адже ніколи її не бачили. Дирекція школи неодноразово намагалась зв`язатися із [PERSON] , однак остання ніяк не реагувала. Як педагог вона вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідом [PERSON] . Він молодший за неї, тому прожив поряд із нею все життя. Деякий час він проживав один. Згодом почав проживати із [PERSON] . Проте, приблизно протягом 4-5 років він проживав один, разом із сином та мамою. За цей період [PERSON] в селі була лише одного разу, десь три дні, однак до дитини не навідалася. Її це дуже обурювало, адже вона віруюча людина. Вона спілкувалася із [PERSON] з приводу її відношення до дитини. Остання відповіла, що у неї є свої діти та онуки, а у [PERSON] є тато. На даний час дитина проживає разом із хворою бабусею. Одного разу бабусю забрала до лікарні швидка медична допомога. Дитина залишилась вдома одна. Нещодавно малолітній [PERSON] розбив телефон, з ним не було зв`язку. Їй відомо, що [PERSON] оперований багато разів. Це були дуже складні операції на хребті, адже на них вони збирали гроші всім селом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] є її сусідом. Останній протягом п`яти років живе із сином. Мами немає. Бабуся доглядати за онуком не може в силу похилого віку. Нещодавно вона придбала онукові рюкзак до школи, проте рожевого кольору, для дівчинки. [PERSON] вона не знає, бачила її лише одного разу на хрестинах дитини. Заслухавши доводи учасників процесу, показання свідків, з`ясувавши думку педагога, малолітньої дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є відповідач по справі [PERSON] та позивач [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.2014 року. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб №353/19-21-6 від 12.05.2025 року, виданої старостою Грубнянського старостинського округу Р. Кривоносовою, разом із [PERSON] , 1982 року народження, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] - син та [PERSON] , 1958 року народження - мати. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.05.2025 року № 366/19-21 комісією в складі: старости Грубнянського старостинського округу Кривоносової Р.М., діловода [PERSON] , землевпорядника [PERSON] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] - син та [PERSON] , 1958 р.н. - мати. [PERSON] самостійно виховує неповнолітнього сина [PERSON] та забезпечує всім необхідним, а саме: матеріальними засобами, засобами особистої гігієни, лікарськими засобами, продуктами харчування та створює всі необхідні умови для комфортного проживання сина так як мати [PERSON] не бере участі у вихованні сина та не виконує свої материнські обов`язки, вона з ними не проживає. [PERSON] тяжко хворіє, переніс безліч операцій. Згідно довідки, виданої директором Грубнянського ліцею Сокирянської міської ради І. Тарасовою від 12.05.2025 року № 13 малолітній [PERSON] навчається в 5 класі ліцею. Згідно характеристики, наданої класним керівником [PERSON] та завіреної директором Тарасовою І.П. від 14.05.2025 року №15, [PERSON] зарекомендував себе як доброзичливий, щирий, енергійний учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. На уроках байдужий, буває незібраним та неорганізованим. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не має. Правила поведінки свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. [PERSON] виховується в неповній сім`ї: проживає з батьком. [PERSON] має постійне місце для виконання домашніх завдань, відпочинку. Дитина одягається скромно, але відповідно до сезонів, завжди охайний. Шкільним приладдям забезпечений достатньо; стан речей - задовільний. Батько завжди цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, реагує на зауваження класного керівника. Виховує сина в атмосфері любові, поваги та взаєморозуміння. Мати, від початку навчання дитини в закладі, жодного разу не з`явилася, на зв`язок з вчителями та адміністрацією закладу не виходила. Вона зовсім не цікавиться шкільним життям та навчанням сина. В інтересах [PERSON] до Сокирянської міської ради було подано заяву про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав його колишньої співмешканки [PERSON] [INFO] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] - 2014 р.н. За результатом поданої заяви Виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області рішенням від 27.05.2025 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] . Згідно вказаного висновку, починаючи з 2020 року малолітній [PERSON] перебуває на утриманні батька, оскільки матір [PERSON] тривалий час не бере участі у вихованні, навчанні та матеріальному утриманні сина. Під час відвідування сім`ї працівниками Служби у справах дітей було встановлено, що умови проживання задовільні. Для дитини створені місця для відпочинку та навчання. Під час розмови з малолітнім [PERSON] стало відомо, що із матір`ю він не спілкується, вона не відвідує його, не телефонує, не цікавиться його успіхами в школі та його життям. А також комісією було встановлено, що батько, приділяє належну увагу вихованню сина, турбується про його здоров`я, самостійно утримує його та забезпечує здорове харчування, купує одяг, шкільне приладдя, засоби гігієни та створив умови для його гармонійного розвитку. На даний час батько дітей перебуває на військовій службі в ЗСУ, малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею. Відповідно до пояснень сусідів мати малолітнього сина [PERSON] з 2020 року з дитиною не проживає, вихованням та утриманням не займається. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при міській раді малолітній [PERSON] повідомив, що бажає проживати біля батька, який його забезпечує всім необхідним. З матір`ю він не пам`ятає коли спілкувався. [PERSON] ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги: на утримання своєї малолітньої дитини у добровільному порядку, вона не цікавиться його станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Зокрема, вона тривалий час не спілкується та не зустрічається з своїм сином, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ним родинних відносин, не відвідує разом з ним лікарів під час проведення медичних оглядів та консультацій, не спілкується з учителями, не забирає його зі школи та не бере участі у батьківських зборах. Враховуючи вищевказане та з метою соціального захисту малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , його права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-характеристики Грубнянського старостинського округу від 13.95.2025 року №467/19-21/6 виданої [PERSON] , 1982 р.н., він за час проживання в селі Грубна зарекомендував себе з позитивної сторони. В побуті та місцях громадського користування веде себе відмінно. Спиртні напої не вживає. В громадському житті села завжди активно приймає участь. Зі сторони сусідів та жителів села Грубна характеризується як порядна та доброзичлива людина. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Аналіз наведеної норми свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Таку правову позицію висловив ВС в справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21) від 26.04.2022 року. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «ілля ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] з 2020 року ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої дитини, не цікавиться її станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Вона тривалий час не спілкується та не зустрічається зі своїм сином, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ним відносин. Відповідачка не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання дитиною освіти. Таким чином суд вважає, що відповідачкою [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні малолітньої дитини є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи викладене суд вважає, що дії відповідачки [PERSON] щодо самоусунення від виконання батьківських обов`язків є винними, адже вона свідомо, без жодних поважних причин їх не виконувала. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом було з`ясовано думку малолітнього [PERSON] який в судовому засіданні зазначив, що мати [PERSON] будь-якої участі в його житті не приймає. ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. За результатом допиту педагога [PERSON] судом з достовірністю встановлено, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде якнайкраще відповідати інтересам малолітнього [PERSON] . Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вік малолітнього [PERSON] , який потребує необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення його потреб, а також з реальної можливості відповідачки сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останньої суд вважає, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідачки.

Outcome: approved