Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

у червні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 13.10.2020 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] за допомогою телекомунікаційної системи було укладено електронний кредитний договір №4059112. Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 5\~000,00 грн, надана у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, кінцева дата виконання договору 01.05.2021, процентна ставка складає в базовий період з 13.10.2020 по 02.11.2020 1,70% за день, в спеціальний період з 03.11.2020 до 01.05.2021 - 3% за день. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, а тому станом на 30.04.2025 утворилася заборгованість у розмірі 33\~700,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, 10\~000,00 грн витрати на професійну правову допомогу, а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн (а.с. 1-6). Ухвалою від 05.06.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 44). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 48-51, 60,61), відповідач рекомендованим повідомленням, яке отримала 10.06.2025 та яке 06.08.2025 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.52, 62,63). Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника (а.с.5), відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.10.2020 [PERSON] , підписавши електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора пропозицію укласти договір (оферту) щодо надання кредиту, уклала договір про надання кредиту №4059112 (а.с.12-14). Згідно з п.1.3 договору сума кредиту становить 5000,00 грн. Пунктом 1.7 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65 % від визначеної в п. 1.3 цього договору суми кредиту. За п.1.7.2. Договору у випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 20 календарних днів з 13.10.2020 року до 02.11.2020 року (включно) (Базовий період - п. 2.4.Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (Акційна ставка (п.2.1.Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 6 530,00 грн., у тому числі Основна сума кредиту 5 000,00 грн., Проценти за користування кредитом 1530,00грн. Згідно з п.1.7.3. Договору при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні\~ставки складають:-\~в Базовий\~період з\~13.10.2020\~року до\~02.11.2020\~року (включно)-1,70%\~за один\~день користування\~Кредитом (Базова\~процентна ставка-п.2.3.Правил);\~-\~в Спеціальний\~період (п.\~2.40.\~Правил)\~з 03.11.2020\~року до\~01.05.2021року(включно)\~ 3\~%\~за один\~день користування\~Кредитом (Спеціальна\~процентнаставка -\~п.\~2.34.\~Правил). Відповідно до п. 3.1 договору сторони погодили, що строк дії договору (п. 2.41 Правил) встановлюється з дати укладення договору 13.10.2020 до кінцевої дати виконання договору 01.05.2021 (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість до договором до кінцевою дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п. 2.8 Правил). Згідно з п.7.3 Договору при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 13.10.2020 по 02.11.2020 - 1,70% за один день користування кредитом (базова процентна ставка), в спеціальний період з 03.11.2020 по 01.05.2021 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 6\~705,40 грн (а.с.12). 13.10.2020 року [PERSON] підписала Графік платежів, що є додатком №1 до договору, в якому зазначений розрахунок зобов`язань позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, дати початку періоду, дати платежу, основної суми платежу, загальної суми платежу та процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (а.с.14). 13.10.2020 [PERSON] підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора PS4059112 паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.15-16). Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс», 13.10.2020 року успішно проведено платіж на номер картки [NUMBER] у розмірі 5\~000,00 грн (а.с.18). За детальним (щоденним) розрахунком заборгованості станом на 30.04.2025 за період з 02.05.2021 по 30.04.2025 заборгованість [PERSON] складає 33\~700,00 грн (а.с.19-20,36). 17.04.2025 позивачем направлена [PERSON] вимога про досудове врегулювання спору за договором про надання кредиту №4059112 від 13.10.2020 (а.с32). За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с.54). На а.с.54,55 є надана АТ КБ «Приватбанк» виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 13.10.2020 по 13.10.2020, з якої вбачається надходження кредитних коштів. За ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання:\~електронного підпису\~або електронного\~цифрового підпису\~відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Таким чином, позивачем доведено як факт укладення договору з відповідачем так і отримання [PERSON] кредитних коштів. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №4059112 від 13.10.2020 року станом на 30.04.2025, проценти за користування кредитом нараховані за період з 13.10.2020 по 01.05.2021 та розмір процентів з 01.05.2021 не змінювався до 30.04.2025 (а.с. 19,20). Отже, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 4059112 від 13.10.2020 в установлений договором строк, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором №4059112 від 13.10.2020 у розмірі 33 700,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч.3ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Пунктом 12 частини третьої статті 2\~ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу;2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілучи розподіл витрат судом. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від05 липня 2023 рокув справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22) стосовно застосування норм Господарського процесуального\~кодексу України (далі ГПК України). Цивільним та господарським процесуальними кодексами, Кодексом адміністративного\~судочинства України передбачено однакові процесуальні гарантії для сторони щодо відшкодування витрат за правничу допомогу, тому наведена постанова застосовна до спірних правовідносин. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року в справі № 160/16902/20 зазначено, щоза загальним правилом, питання про стягнення витрат на правову допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Представником позивача надано ордер надання правничої допомоги, проте не надано договору про надання професійної правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та докази, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved