Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що з відповідачем [PERSON] ( [PERSON] ) вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15.07.2022 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач зауважує, що рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 698 від 07.06.2023 року визначено графік побачень батька із дитиною. У період з березня 2024 року відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні батька із дитиною, на заклики Служби у справах дітей особа не реагує. Так, за результатом звернення позивача до Служби у справах дітей із заявою від 26.06.2024 року на ім`я відповідача скеровано лист з проханням надати пояснення щодо невиконання рішення про участь у спілкуванні з дитиною батька. В подальшому, 20.09.2024 року позивача проінформовано про те, що Служба у справах дітей ініціюватиме питання притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 184 КУпАП у зв`язку з неодноразовим зверненням батька (позивача) щодо невиконання рішення про участь у вихованні. Позивач звертає увагу, що за фактами вчинення перешкоди у спілкуванні із дитиною він неодноразово звертався до органів Національної поліції, крім того, наведені події фіксувались відеозаписом. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: -кожна неділя місяці з 10.00 год. до 8.00 год понеділка за місцем проживання батька, з вивезенням дитини в понеділок до дитячого садочка та з можливістю проводити час в розважальних закладах, парках та місцях відпочинку без участі матері дитини; -на період канікул два тижні літніх канікул з метою оздоровлення дитини, без участі матері дитини; -у святкові дні: побачення кожного 1 січня Нового року з 10.00 год. до 16.00 год., 26 грудня кожного року для святкування Різдва з 12.00 год до 17.00 год., 12 лютого кожного року для святкування дня народження дитини з 14.00 год. до 19.00 год., святкування Трійці та Пасхи почергово один рік з батьком, один рік з матір`ю; -якщо батько не має змогу забрати дитину у визначений час побачення, то цей час відкладається на інший за домовленістю обох батьків; -під час хвороби дитини батько має право відвідувати дитину за місцем її перебування. Ухвалою суду від 02.12.2024 року по справі відкрите загальне позовне провадження. Від відповідача надійшов відзиві на позовну заяву, у якому відповідний учасник заперечує можливість визначення порядку участі у вихованні дитини у спосіб зустрічей батька із дитиною без присутності матері. За твердженням сторони, саме неврівноваженість позивача призвела до фактичного небажання самої дитини спілкуватись із батьком. Так, на початку літа 2024 року донька категорично відмовилась їхати до тата, тим більше, залишатись на ніч, мотивуючи це тим, що батько свариться зі своєю «дівчиною», з якою мешкає. Зі слів дитини, вона боїться батька, вважає, що останній повернувся до звичного способу життя зі шкідливими звичками. В зв`язку з зазначеним, наприкінці липня відповідач звернулась за правовою допомогою до адвоката. Під час отримання правової консультації адвокат надав на ознайомлення постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2024 № 296/5042/24, з якої вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення. Як вбачається з вказаної постанови: Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 208437 від 20.05.2024, [PERSON] 20 травня 2024 року о 14 год 22 хв за адресою [ADDRESS], вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї співмешканки, з якою перебуває у цивільному шлюбі, [PERSON] , а саме виражався нецензурною лайкою, утримує в квартирі, не дає вільно пересуватися, б`є побутові речі в квартирі, яку орендує [PERSON] , забирає ключі від квартири, чим могла завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої. Відповідач зазначає, що дитини стала свідком подій домашнього насильства. З метою визначення поточного емоційного стану доньки та її ставлення до батька, психологом комунальної установи «Перший інклюзивно ресурсний центр» було проведено обстеження, за результатом якого 16.12.2024 складено психологічний висновок: емоційну близькість, позитивне ставлення та психологічний комфорт, який сприяє гармонійному розвитку дитину як в емоційно вольовій так і в когнітивній сфері Теона відчуває до мами та вітчима. До біологічного тата вона відчуває настороженість, страх на підсвідомому рівні намагається від нього дистанціюватися та відмежуватись як емоційно так і фізично . З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що спілкування малолітньої доньки з позивачем без участі матері, також ночівля за місцем проживання батька - без її згоди, може завдати її правам та інтересам шкоди, що є недопустимим. Враховуючи малолітній вік дитини, її психологічно-емоційний стан по відношенню до батька, схильність останнього до вчинення психологічного насилля в сім`ї, зловживання спиртними та іншими забороненими речовинами, відповідач вважає за можливе встановити наступний графік побачень позивача з донькою: - кожна неділя місяця, в часовому проміжку, який попередньо (за два дні) погоджено батьками засобами телефонного зв`язку/месенджерами, за участі матері [PERSON] ; - під час хвороби дитини батько має провідувати дитину необмежено за місцем її перебування; - необмежене спілкування з донькою засобами телефонного зв`язку/месенджери за бажанням доньки. В судовому засіданні сторони підтримали наведені вимоги та заперечення з підстав, наведених у позові, відзиві на позовну заяву. Представник органу опіки та піклування надав суду висновок про розв`язання спору, просив справу розглянути у його відсутності. Судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі: [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Між вказаними особами виникає спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 153 цього Кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.07.2025 року № 908 затверджено висновок органу опіки та піклування, згідно якого, враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON] , [INFO] : -спілкування кожної неділі місяця в часовий проміжок з 10.00 год. до 20.00 год за місцем проживання батька або на нейтральній території без присутності матері; -перебування дитини з батьком протягом двох тижнів у період літніх канікул, в тому числі, з метою відпочинку та оздоровлення, без присутності матері; -за згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька із дочкою. На думку суду, висновок органу опіки та піклування у визначенні порядку участі у вихованні та спілкуванні із дитиною в повній мірі відповідає інтересам дитини на зустрічі та спілкування із батьком, який, у свою чергу, проявляє особливу зацікавленість у побудові взаємних відносин із донькою, намагається вчиняти дії на реалізацію не лише права, а й на виконання закріпленого батьківського обов`язку у відповідній сфері. Надаючи оцінку дослідженим доказам за внутрішнім переконанням, за їх окремим та взаємним охопленням, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які за характером прояву свідчать про можливість завдання шкоди інтересам дитини в разі проведення зустрічей без присутності матері. За висновком суду, органом опіки та піклування як спеціально визначеним повноважним органом проведено всебічне вивчення умов взаємодії батьків із дитиною, вивчено критерії відповідності інтересам дитини. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини щодо протиправної поведінки позивача відносно дитини, іншого негативного впливу особистого спілкування позивача з малолітньою. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен\~проти Норвегії»\~\~від 07 серпня 1996 року, § 78). У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Про можливість зустрічі дитини із батьком без присутності матері, за умови відповідності інтересам дитини, неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах. Так, зокрема у постанові від 30\~липня 2025 року по справі № 753/2281/23 Верховний Суд заначив, що «у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини,у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди». «За змістом частини другої статті 159 СК України обумовлення побачень з дитиною присутністю іншої особи можливе лише в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини. У справі, що переглядається, суди не встановили негативної поведінки позивача, яка могла б зашкодити дитині, чи виключних обставин, які свідчили б про необхідність обов`язкової присутності відповідача під час побачень батька\~з донькою. При цьому наявність між сторонами неприязних стосунків і конфліктів може негативно впливати на ставлення дитини до батька при проведенні\~\~його зустрічей\~\~\~ з дочкою у присутності матері, що може перешкоджати налагодженню їх спілкування. Визначаючи порядок побачень дитини з батьком у присутності матері, суди не врахували наявність конфлікту між батьками та неможливість самостійно дійти згоди щодо виховання доньки, тому за відсутності встановлених обставин, які свідчили б про небезпеку для дитини з боку батька, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про доцільність проведення побачень дитини з батьком без присутності матері. Такий порядок відповідатиме найкращим інтересам дитини, сприятиме формуванню емоційного зв`язку з батьком та зменшенню впливу на дитину конфлікту між батьками». По вказаній справі суд вважає, що спілкування позивача особисто із дитиною у відсутності інших осіб виявляє нормальну та звичайну атмосферу взаємодії батька із дитиною, а зустрічі у присутності матері, з якою позивач перебуває у неприязних стосунках, може негативно відбиватись на морально спокійному середовищі оточення дитини. Будь-яка можлива загроза інтересам дитини, в тому числі у зв`язку з порушенням психологічного розвитку, при таких зустрічах під час розгляду справи не встановлена. Складений психологом висновок про ставлення дитини до батька, який подавався стороною відповідача на підтвердження заперечень, де акцентовану увагу на певному побоюванні батька дитиною, на думку суду, додатково свідчить про нерозвинену та не закріплену взаємодію між батьком та дитиною, що, у свою чергу, не може бути подолане та усунуто без належного контакту. Присутність матері у таких випадках перешкоджатиме вільному прояву поведінки, фактично виявлятиме контролюючу функцію, недоречну при таких зустрічах. Не може бути істотною перешкодою для зустрічей батька із дитиною без присутності матері і обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за проявом домашнього насильства. Судом не встановлено повторюваність таких подій, з часу вчинення правопорушення, що полягало у вчиненні домашнього насильства відносно співмешканки, пройшов тривалий термін. Необхідно підкреслити, що положення ч.2 ст. 159 СК України вказують на можливість суду обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи лише в окремих випадках, що розуміється як нетипові або виключні обставини. Існування таких обставин не підтверджене. Суд визнає встановлені органом опіки та піклування періодичність та часи побачення з малолітньою відповідним інтересам дитини на взаємодію із кожним членом сім`ї, кореспондуючим таким інтересам правам осіб на участь у вихованні та спілкування, та вважає за можливе задовольнити позови частково: визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON] , [INFO] : спілкування кожної неділі місяця в часовий проміжок з 10.00 год. до 20.00 год за місцем проживання батька або на нейтральній території без присутності матері; перебування дитини з батьком протягом двох тижнів у період літніх канікул, в тому числі, з метою відпочинку та оздоровлення, без присутності матері; за згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька із дочкою. У задоволенні інших вимог позивача суд відмовляє.

Outcome: partial