Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст заяви 27 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник [PERSON] - адвокат Семусь Т.А. - звернулася до суду, заінтересована особа: Тернопільський відділ ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області ЗМУ МЮ, із заявою про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану, поновлення актового запису з внесенням наступних відомостей: в розділі «Відомості про чоловіка»: в графі «Прізвище» вказати [PERSON] ; в графі «Ім`я» вказати [PERSON] ; в графі «По батькові» вказати [PERSON] (а.с.1 - 5). В обґрунтування вказаної заяви представник заявника зазначила, що 07 лютого 2007 року було укладено шлюб між громадянином РФ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палацом укладення шлюбів №2 комітету у справах РАЦС Уряду м. Санкт-Петербурга 07 лютого 2007 року складено відповідний запис за № 311 та 18 грудня 2009 року повторно видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ; після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Адвокат звертає увагу суду, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року (справа №607/19925/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В цьому рішенні судом визнано свідоцтво про укладення шлюбу бланк [NUMBER] , видане 18 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палацом укладення шлюбів №2 комітету у справах РАЦС Уряду м. Санкт-Петербурга (РФ) документом, яким підтверджено укладення шлюбу між сторонами у справі. Представник позивача вказує, що 16 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про поновлення актового запису про шлюб для можливості поновити своє дошлюбне прізвище проте у задоволенні цієї заяви їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю основного підтверджуючого документа, а саме оригіналу свідоцтва про шлюб чи його копії, засвідченої нотаріально. Адвокат підкреслює, що оскільки іншим шляхом підтвердити факт державної реєстрації акту цивільного стану, а саме актового запису про шлюб щодо [PERSON] та [PERSON] , а отже і поновити її дошлюбне прізвище немає можливості, заявниця змушена звернутися до суду за його встановленням. 2. Стислий зміст пояснень (заперечень) заінтересованої особи Від заінтересованої особи: Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надійшло пояснень або заперечень щодо поданої заяви у порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України). Проте, суд зауважує, що неподання пояснень не є підставою для відмови у задоволенні заяви. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження (а.с.28). У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник не з`явилися, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, утім від представника заявника надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі заявника та представника; вимоги заяви підтримують. Заінтересована особа Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить, зокрема, довідка про доставку електронного документу (а.с.30). Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом [INFO] народилась [PERSON] , місце народження Миколаївська область, Березнегуватський район, с. Новоукраїнка, про що виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 11 травня 1978 року зроблено відповідний актовий запис №9, що підтверджує копія свідоцтва про народження (видано повторно) серії [NUMBER] від 27 вересня 2027 року (а.с. 8). 07 лютого 2007 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палацом укладення шлюбів № 2 комітету у справах РАЦС Уряду м. Санкт-Петербург 07 лютого 2007 року складено відповідний запис за №311, що підтверджує копія свідоцтва про укладення шлюбу (видано повторно) серія [NUMBER] від 18 грудня 2009 року (а.с. 9 - 11). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року (справа № 607/19925/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12 - 16). Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень судове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цій справі 23 червня 2022 року набрало законної сили. У висновку Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поновлення актового запису цивільного стану від 23 травня 2025 року відмовлено у поновленні актового запису про шлюб (а.с. 17 - 20). 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 2.1. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року №9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2.2. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відтак суд констатує, що встановлення факту, за встановленням якого звернувся заявник, відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ЦПК України, ураховуючи його юридичне значення для заявника та неможливість його встановлення у позасудовий спосіб, може бути вирішене у порядку окремого провадження. Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 2.3. Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VI (далі - Закон № 2398) передбачено: державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша); державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (частина друга); актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану; актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках; інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню; актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку; зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина третя); для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації (частина четверта). Внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях (частина перша статті 12 Закону № 2398). Поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 Закону №2398. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення (частини перша - третя статті 23 Закону № 2398). Згідно з абзацом першим пункту 3.17 розділу III Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила), рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 вказано, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 розділу II Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу (пункт 2.18 розділу II Правил). Поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду (пункт 3.5 Правил). Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з повномасштабною триваючою збройною агресією Російської Федерації проти України, припинено будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції РФ на підставі міжнародних договорів України, отримання копії актового запису про шлюб заявниці з компетентних органів російської федерації на даний час є неможливим. У заявника інших шляхів підтвердити факт державної реєстрації акту цивільного стану, а саме актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а отже і поновити її дошлюбне прізвище, немає можливості. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви Отже, доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується той факт, що заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрований 07 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - палацом укладення шлюбів №2 комітету у справах РАЦС Уряду м. Санкт-Петербурга, про що складено відповідний запис за №311. Суд констатує, що встановлення факту державної реєстрації шлюбу, поновлення актового запису про шлюб стосовно [PERSON] та [PERSON] , із вказівкою відповідних відомостей не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на заявницю в межах нею понесених.

Outcome: approved