Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника, адвоката Тульчинської (Шаповалової) Н.В у квітні\~2025\~року засобами\~поштового зв`язкузвернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 13. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з часом подружнє життя з відповідачем не склалося. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У відносинах відсутнє порозуміння та повага, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. З січня 2024 року сторони не проживають разом та не підтримують спілкування. Шлюб є формальним. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Авраменка А.М. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 27 травня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 17 липня 2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 липня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 21 липня 2025 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Тульчинська (Шаповалова) Н.В. у судове засідання не з`явилися, натомість на офіційну електронну пошту суду представником позивача подано заяву, відповідно до якої просила розглядати цивільну справу без участі позивача та представника позивача. Наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 24\~квітня 2015\~року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 10). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved