Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

У квітні 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява Ічнянської міської ради до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який з 07.11.2019 року по 21.08.2024 року перебував у КЗ «Яблунівський ліцей» Чернігівської обласної ради, а із 17.09.2024 року навчається у 7 класі Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради. Відповідачі безвідповідально відносяться до своїх батьківських обов`язків та ухиляються від виховання дитини. Відповідно до листа Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Ічнянської міської ради від 14.02.2025 року № 01-04/132 родина [PERSON] є отримувачем соціальних послуг згідно рішення Сектору соціального захисту населення № 630 від 08.07.2021 року. Сім`я складається з матері - [PERSON] , [INFO] , непрацюючої, батька - [PERSON] , [INFO] , непрацюючого, та сина - [PERSON] , [INFO] , який є учнем 7 класу Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради. Ситуація в сім`ї складна, батьки систематично вживають спиртні напої, часто виникають конфліктні ситуації між дорослими членами сім`ї, свідками яких є син. У родині періодично реєструвалися випадки насильства. Протягом останнього місяця зареєстровано два випадки вчинення домашнього насильства психологічного характеру [PERSON] по відношенню до сина - [PERSON] та дружини [PERSON] . Батьки проявляють ознаки безвідповідального батьківства. До рекомендацій працівників Центру відносяться неналежним чином, ігнорують їх. На даний час з батьками проживає і дочка - [PERSON] , [INFO], яка ніде не працює і ніде не навчається. Відповідно до листа Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 06.03.2025 року № 6172/124/47/2025 у період з 01.01.2024 року по 06.03.2025 року відносно [PERSON] було складено 16 протоколів про адміністративні правопорушення та 29 протоколів стосовно [PERSON] 13 березня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ічнянської міської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] 27 березня 2025 року рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 106 був затверджений висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів. Вважає, що зазначені факти слід розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини, свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Крім того, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачів від обов`язку утримувати дитину, просить стягувати з відповідачів аліменти на сина у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 25 квітня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 35); ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 43);14 липня 2025 року відповідачкою [PERSON] подане клопотання про виклик свідків (а.с. 46-47); 05 серпня 2025 року відповідачем [PERSON] подане клопотання про приєднання характеристики (а.с. 50); 05 серпня 2025 року відповідачкою [PERSON] подане клопотання про приєднання характеристики (а.с. 53). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із зазначених у позові підстав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що намагається приділяти дитині увагу, яку зібрали до школи, більше ніж півроку вона не вживає спиртні напої, її чоловік теж. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] показала, що відповідачі доводяться їй батьками. Раніше останні зловживали спиртним, але незважаючи на це, доглядали за своїм сином [PERSON] . Більш ніж півроку батьки алкоголь не вживають. Вона ніколи не чула від меншого брата, щоб він жалівся на поведінку батьків. Вважає, що відповідачі здатні належним чином виховувати та приділяти увагу своєму сину [PERSON] . Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників процесу, показання свідка, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до листа Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Ічнянської міської ради від 14.02.2025 року № 01-04/132, родина [PERSON] є отримувачем соціальних послуг згідно рішення Сектору соціального захисту населення № 630 від 08.07.2021 року. Сім`я складається з матері - [PERSON] , [INFO] , непрацюючої, батька - [PERSON] , [INFO] , непрацюючого, та сина - [PERSON] , [INFO] , який є учнем 7 класу Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради. Ситуація в сім`ї складна, батьки систематично вживають спиртні напої, часто виникають конфліктні ситуації між дорослими членами сім`ї, свідками яких є син. В родині періодично реєструвалися випадки насильства. Протягом останнього місяця зареєстровано два випадки вчинення домашнього насильства психологічного характеру [PERSON] по відношенню до сина - [PERSON] та дружини [PERSON] . Батьки проявляють ознаки безвідповідального батьківства. До рекомендацій працівників Центру відносяться неналежним чином, ігнорують їх. Просить розглянути ситуацію в родині на Комісії з питань захисту прав дитини та заслухати батьків (а.с. 10-на звороті). Згідно інформації про стан утримання, виховання, навчання та розвитку [PERSON] , виданої Дорогинським ліцеєм Ічнянської міської ради від 05.03.2025 року, останній навчався в даному закладі з першого класу. Потім з 07.11.2019 року по 21.08.2024 року навчався у КЗ «Яблунівська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів», а з 17.09.2024 року зарахований та навчається у 7 класі Дорогинського ліцею Ічнянської міської ради. Має навчальні досягнення середнього рівня. Школу відвідує не завжди регулярно, шкільним приладдям забезпечений, має охайний зовнішній вигляд. Підтримує дружні обов`язки з оточуючими. Батьки не завжди належно виконують свої обов`язки та приділяють достатньої уваги вихованню сина (а.с. 12). Відповідно до характеристики, виданої Дорогинським старостинським округом Ічнянської міської ради 18 березня 2025 року, [PERSON] проживає з 1996 року в [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] має п`ятеро дітей, один з яких - малолітній [PERSON] , [INFO] , який має інвалідність. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, уникає від виконання своїх батьківських обов`язків, агресивна, провокує чоловіка на конфлікти, жорстко поводиться з неповнолітнім сином, схильна до бродяжництва (а.с. 12- на звороті). Відповідно до характеристики, виданої Дорогинським старостинським округом Ічнянської міської ради 18 березня 2025 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Ніде не працює, часто зловживає алкогольними напоями, так як і його дружина [PERSON] . Живе за рахунок власного господарства: тримає корову та обробляє присадибну ділянку 0,42 га. Має мотоблок, яким час від часу надає послуги жителям села (а.с. 13). Відповідно до листа Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 06.03.2025 року № 6172/124/47/2025 у період з 01.01.2024 року по 06.03.2025 року стосовно [PERSON] було складено 16 протоколів про адміністративні правопорушення та 29 протоколів стосовно [PERSON] (а.с. 13-на звороті). Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року, який набрав законної сили 21 грудня 2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (а.с. 14-на звороті - 16). Згідно розпорядження Ічнянської міської ради № 57 від 06 березня 2024 року про початок проходження корекційної програми для кривдників [PERSON] слід приступити до проходження корекційної програми для кривдників терміном з 07.03.2024 року по 07.06.2024 року (а.с. 17). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , сім`я проживає в приватному будинку, який залишився після померлих батьків [PERSON] , та обробляють земельну ділянку площею 0,40 га. У будинку та прибудинковій території підтримується більш-менш порядок. Сім`я живе за рахунок тимчасових заробітків у населення села. Вони часто запивають, а потім конфліктують та вчиняють бійки, виганяють з дому молодшого сина [PERSON] , [INFO]. На даний час з батьками фактично проживають неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Як убачається з наданої відповідачкем характеристики, виданої Дорогинським старостинським округом Ічнянської міської ради від 28.07.2025 року № 04-07/85/6, [PERSON] на даний час не вживає спиртних напоїв. В сім`ї з дружиною [PERSON] налагодилися стосунки. Він офіційно ніде не працює, живе за рахунок власного господарстьва: тримає корову та обробляє земельну ділянку розміром 0,42 га. Має в своєму господарстві мотоблок, яким час від часу надає послуги жителям села. З сусідами не конфліктує, займається домашніми справами (а.с. 51). Згідно характеристики наданої відповідачкою, яка видана Дорогинським старостинським округом Ічнянської міської ради від 28.07.2025 року № 04-07/84/6, [PERSON] на даний час не вживає спиртних напоїв. Зайнялася особистим господарством. Їздить на базар в м. Київ з с/г продукцією з власної земельної ділянки. Облаштовує сімейний побут, налагодила стосунки з чоловіком. Місце проживання та прибудинкова територія прибрані. Сім`я [PERSON] має п`ятеро дітей, один з яких - малолітній [PERSON] , [INFO] , який має інвалідність (а.с. 54). Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 р. (принцип 6, 8), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина повинна при всіх обставинах бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 21 квітня 2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 п.18 даної постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Ічнянською міською радою, як органом опіки і піклування, надано висновок затверджений рішенням виконавчого комітету від 27 березня 2025 року № 106 (а.с. 17-на звороті), про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Із даного висновку вбачається, що відповідачі проявляють ознаки безвідповідального батьківства, які зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, на яких неодноразово складалися протоколи за ст. 173-2 КУпАП, а на [PERSON] ще й за ст. 184 КУпАП. До рекомендацій Центру останні відносяться неналежним чином, ігнорують його. Застосовують насильство стосовно дитини, психологічно її травмуючи, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 171 СК України, судом у присутності представника органу опіки та піклування було вислухано думку дитини: [PERSON] , [INFO] , з приводу вирішення спору про позбавлення його батька та матері батьківських прав, який полягав на тому, що хоче жити разом з батьками, любить їх і в жодному разі не бажає позбавлення їх батьківських прав. Батьки його не б`ють, зібрали до школи. Вже довгий час не вживають алкоголь. Як було встановлено у судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовних вимог не визнала та наполягала на тому, що бажає жити разом з дитиною. Також встановлено, що відповідачі мають п`ятьох дітей, менший з них - [PERSON] є інвалідом ІІ групи, який проживає разом з ними та знаходиться на їх повному утриманні. На даний час відповідачі алкогольні напої не вживають, при цьому незважаючи на те, що офіційно не працюють, однак тримають підсобне господарство, з якого отримують дохід. Враховуючи, що відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, тому останній, з урахуванням викладеного, не може його прийняти, як доказ умисного ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, що може потягнути за собою позбавлення їх батьківських прав. Разом з тим, наявність відомостей з органів поліції, без надання копій постанов про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності, зокрема за ст. 173-2 та ст. 184 КУпАП, не можуть слугувати доказом про неналежне виховання свого сина та насильницьке до нього ставлення в сім`ї. Таким чином суд вважає, що позивачем не надано переконливих доказів про те, що відповідачі взагалі самоусунулися від участі у вихованні дитини, незважаючи на те, що винна поведінка їх у нехтуванні батьківськими обов`язками наявна, оскільки, зважаючи на те, що вони зловживали алкоголем, це могло негативно позначитися на належному піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про те, що відповідачам слід надати можливість виправити свою винну поведінку шляхом встановлення належного догляду за своїм малолітнім сином, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків. З урахуванням викладеного у задоволенні позову Ічнянської міської ради слід відмовити. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed