Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 вересня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем у подружжя народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з дітьми виїхала за межі України у 2005 році, не підтримує будь - яких зв`язків із позивачем. Із січня 2014 року сторони не проживають спільним подружнім життям, хоча формально шлюб існує, вони стали зовсім чужими людьми. Внаслідок таких дій відповідача позивач остаточно втратив почуття любові та поваги до дружини, тому вирішив звернутись в судовому порядку з позовною заявою про розірвання шлюбу та просить суд не вживати заходів, щодо примирення подружжя, оскільки наміру зберегти шлюб у нього немає. Враховуючи викладене [PERSON] просить суд розірвати шлюб, судові витрати стягнути в порядку статті 141 ЦПК України. Позивач до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності оскільки немає можливості бути присутнім на розгляді справи; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відносно проведення заочного розгляду справи не заперечує, заходів щодо примирення просить не вживати. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась; із відзивом на позов до суду не зверталась. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 вересня 1993 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області; від цього шлюбу в них народились син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які вже повнолітні; відповідач разом з дітьми виїхала за межі України у 2005 році, не підтримує будь - яких зв`язків із позивачем. Із січня 2014 року сторони не проживають спільним подружнім життям. 18 травня 2016 року позивач змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Шлюб між сторонами фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторона позивача у письмовому зверненні наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку. З`ясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки подружжя не проживає разом та не підтримує сімейно-шлюбні відносини тривалий час. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved