Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнили та в обґрунтування уточнених позовних вимог посилалися на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] 26.01.2004 склав заповіт, яким все належне йому за життя майно заповів своїм онукам позивачам по справі. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] 23.12.2016 року склала заповіт, яким усе належне їй за життя майно заповіла [PERSON] позивачу по справі. Будучи спадкоємцями за заповітом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме, в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть його прізвище вказане « [PERSON] », крім того, спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі, після смерті якого його дружина з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного з подружжя не зверталася до нотаріальної контори та [INFO] померла, відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві спільної сумісної власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак постановою нотаріуса її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, крім того, спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі, після смерті якого його дружина з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного з подружжя не зверталася до нотаріальної контори та [INFO] померла, відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві спільної сумісної власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку. Вказують, що на момент смерті діда вони та їх бабуся [PERSON] дружина покійного, були зареєстровані разом з останнім, отже фактично прийняли спадщину після смерті діда - позивачі за заповітом та чоловіка - дружина за законом, але юридично її не оформили. У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином спадкоємцями спадкових прав та отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті діда та баби, просять суд: - встановити факт належності, [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22 липня 1992 року, виданого на підставі рішення виконкому Надеждівської сільської ради народних депутатів № 3 від 26 червня 1992 року «Про визнання права особистої власності на житловий будинок»; - визнати, що, житловий будинок, з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 109, 00 кв. м., житловою площею - 61, 5 кв. м., літня кухня - Б, гараж - В, сарай - погріб - Г, сарай - Д, сарай - Е, сарай - Ж, вбиральня - 3, замощення - І, огорожа № 1-3 є спільною сумісною власністю [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , та визначити, що частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є рівними та становлять по 1/2 частині кожному; - визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 3/16 часток зазначеного домоволодіння; -\~визнати за [PERSON] , право власності\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті [PERSON] ,\~який помер [INFO] на 3/16 часток зазначеного домоволодіння та на 5/8 часток зазначеного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 18 грудня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивачів в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 44). 10 квітня 2025 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 160). Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивачів, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені (а.с. 176-177). Представник відповідача Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні спірного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 131) В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~ Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 28 січня 1961 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.15). В період шлюбу, а саме 22.07.1992 на підставі рішення виконкому Надеждівської сільської ради народних депутатів № 3 від 26 червня 1992 року [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22 липня 1992 року, зареєстрованого Криворізьким БТІ, про що в реєстровій книзі №29-271 під реєстровим номером 9671(а.с. 30). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у [PERSON] майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] частки подружжя, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також беручи до уваги принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо за життя належало на праві приватної власності по 1/2 частці спірного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому за життя 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За життя [PERSON] на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого все належне йому за життя майно, де б воно не знаходилося, і з чого б не складалося заповів своїм онукам: [PERSON] та [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] » під час укладення шлюбу (а.с. 19) позивачам по справі, що підтверджується копією заповіту від 26.01.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Михайлець Т.І., зареєстрованого в реєстрі за №04 (а.с. 121), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі [PERSON] реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79077436 від 08.11.2024 (а.с. 123-124). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як видно з довідки Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №1075 від 11.11.2015, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті, [INFO] , разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані його дружина [PERSON] , онук [PERSON] та онука [PERSON] (а.с. 91 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Отже, оскільки на момент смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом була його дружина, яка мала право на обов`язкову частку у спадковому майні, яка становить 1/8 частки вказаного житлового будинку, яку [PERSON] фактично прийняла, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак спадщину у встановленому законом порядку не оформила. Крім того, спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є його онуки [PERSON] та [PERSON] позивачі по справі, які після смерті [PERSON] також, фактично прийняли спадщину у вигляді житлового будинку та кожний з них набув право власності на відповідну його частку, а саме кожен по 3/16 спірного житлового будинку, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак спадщину у встановленому законом порядку не оформили. З копії спадкової справи № 263/2004 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видно, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори 16 вересня 2024 року звернулися його онуки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 88-129). При звернені позивачів до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , їм постановою державного нотаріуса Шостої криворізької районної державної нотаріальної контори від 11.11.2024 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме, в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть його прізвище вказане « [PERSON] », крім того, спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі, після смерті якого його дружина з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного з подружжя не зверталася до нотаріальної контори та [INFO] померла, відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві спільної сумісної власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку (а.с.31). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності як набуте у шлюбі та на 1/8 частину вказаного житлового будинку, які вона фактично успадкувала після смерті чоловік, але юридично не оформила, тобто на 5/8 частин. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] на випадок смерті здійснила розпорядження своїм майном, згідно якого все належне їй за життя майно, де б воно не знаходилося, і з чого б не складалося заповіла [PERSON] позивачу по справі, що підтверджується копією заповіту від 23 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №2671 (а.с. 89), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Садкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78521505 від 27.09.2024 (а.с. 89-81). З копії спадкової справи № 743/2015 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 53-87), видно, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної звернулася її онука [PERSON] . При звернені позивача [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , їй постановою державного нотаріуса Шостої криворізької районної державної нотаріальної контори від 04 квітня 2025року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, крім того, спадкове майно набуте померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі, після смерті якого його дружина з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного з подружжя не зверталася до нотаріальної контори та [INFO] померла, відтак не відомо чи визначалися частки між подружжям в праві спільної сумісної власності подружжя на майно та чи укладався договір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, у зв`язку з чим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, та неможливо виділити частки у праві спільної сумісної власності, що належало кожному з подружжя в іншому, ніж судовому порядку (а.с. 156). Як видно з копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] видане 22.07.1992 на підставі рішення виконкому Надеждівської сільської ради народних депутатів № 3 від 26.06.1992 року, « [PERSON] » (а.с. 30), а в свідоцтві про його смерть зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 13). Однак, факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу виданого на ім`я « [PERSON] », а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.07.1992, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13) виданого на ім`я [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , в якому саме [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 15). Копією свідоцтва про народження доньки померлого [PERSON] серії [NUMBER] , в якому її батьком зазначено « [PERSON] » (а.с. 17). Копією заповіту від 26.01.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Михайлець Т.І., зареєстрованого в реєстрі за №04, згідно якого саме [PERSON] заповів своє майно онукам (а.с. 120-121). Також, з довідки Надеждівського старостинського округу Новопільської сільськи ради Криворізького району Дніпропетровської області № 167 від 05.07.2024, видно, що саме [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 120). Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні прізвища « [PERSON] » у свідоцтва про право власності на житловий будинок та свідоцтві про його смерть допущені внаслідок технічної помилки у написані прізвища. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, на підставі викладеного, суд з метою захисту права позивачів на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22 липня 1992 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Надеждівської сільської ради народних депутатів на ім`я « [PERSON] »; визначити що частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , є рівними та становлять по 1/2 частині кожному, також визнати за позивачем [PERSON] право власності на 3/16 частки спірного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та за позивачем [PERSON] право власності на 3/16 частки спірного житлового будинку з господарчими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та на 5/8 частин зазначеного житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті своїх діда та баби, але не мають можливості оформити своїх спадкових прав.

Outcome: approved