Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бориславського міського суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є рідною дочкою [PERSON] , який за життя склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого також все те, на що він за законом матиме право, заповів заявниці. Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала батьку на праві спільної сумісної власності разом із заявницею та [PERSON] . Мати заявниці померла [INFO] . Єдиними спадкоємцями за законом є заявник та її брат - [PERSON] . На час смерті батько у зареєстрованому шлюбі не перебував. Після смерті матері [PERSON] , батько залишився проживати у квартирі сам, так як інший співвласник квартири брат заявниці одружився і переїхав проживати до міст Львів. У липні 2022 року у [PERSON] було діагностовано пухлинне утворення правого піднебінного мигдалика і було розпочато лікування. Однак у серпні 2023 року стався рецидив захворювання у зв`язку з чим заявниця з вказаного часу проживала з батьком у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за ним. Після смерті батька протягом шести місяців не подавала заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із батьком, та була переконана, що прийняла спадщину. 8 серпня 2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. для видачі свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус повідомила, що нею не подано документів на підтвердження прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, заявниця просить задовільнити її заяву. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження та призначено судове засідання у справі на 2 вересня 2025 року. Викликано у судове засідання свідків. 21 серпня 2025 року на адресу суду надійшла заява заінтересованої особи [PERSON] про розгляд заяви без його участі. Заяву вважає обґрунтованою та просить задовольнити. Також заначено, що з серпня 2023 року по серпень 2024 року його рідна сестра [PERSON] постійно проживала разом з батьком у квартирі [ADDRESS] без реєстрації, оскільки доглядала за хворим батьком. На даний час [PERSON] проживає у вказаній квартирі. 29 серпня 2025 року до суду надійшла заява приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. про відсутність заперечень у даній справі та розгляд справи без її участі. Заявник [PERSON] у судове засідання з`явилась, її представник повідомила, що її довіритель не може прибути у засідання через зайнятість та просить розглядати заяву без її участі. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи позицію представника заявника щодо можливості розгляду справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі вказаних учасників справи. Представник заявника [PERSON] підтримала доводи заяви, наголосивши, що батько заявника у зв`язку з хворобою не міг проживати сам, тому [PERSON] з серпня 2023 року проживала з ним та здійснювала догляд за своїм батьком. Так, опитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON] , який мав серйозне захворювання у зв`язку з чим його донька [PERSON] з серпня 2023 року проживала з ним, доглядала за ним, оскільки він потребував постійного догляду, зокрема, не міг харчуватися самостійно. Також підтвердила свій підпис на акті про проживання особи не за місцем реєстрації ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року. Свідок [PERSON] повідомила, що знає заявницю з дитинства, оскільки проживає в одному домі. З серпня 2023 року батько заявниці сильно захворів, переважно був лежачий, у зв`язку з чим [PERSON] з серпня 2023 року проживала з ним з метою надання необхідного догляду. Також підтвердила свій підпис на акті про проживання особи не за місцем реєстрації ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року. Повідомила, що інші особи з [PERSON] та її батьком не проживали. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, заслухавши учасників справи та свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому згідно з абзацом 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №\~7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтями 1216 та 1217\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (дівоче прізвище [PERSON] ) є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області. Мати заявника - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів). З копії заповіту від 12 липня 2023 року вбачається, що [PERSON] на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: усе його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідає своїй дочці [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 5 серпня 2024 року, актовий запис №\~136. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . 8 серпня 2025 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. заяву про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. заведено спадкову справу №\~22/2025. 8 серпня 2025 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею не подано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини. Судом встановлено, що за даними Реєстру територіальної громади [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта ОСББ «Довженка 8» від 8 серпня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1 серпня 2023 року фактично постійно проживала [PERSON] та її батько [PERSON] до дня його смерті [INFO] , та доглядала за ним. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожена окремо також підтвердили, що [PERSON] та її батько [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] , починаючи з 1 серпня 2023 року до дня його смерті [PERSON] - [INFO] , оскільки заявник постійно доглядала за хворим батьком. Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, судом не встановлено спору про право, оскільки заявник є спадкоємцем за заповітом, а її брат [PERSON] не заперечує щодо задоволення вказаної заяви. За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі\~\~однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до увагу пояснення свідків, суд приходить до висновку, що заявник проживала з батьком [PERSON] з серпня 2023 року на час відкриття спадщини, а тому заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити.

Outcome: approved