Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Адвокат Коваленко М.В. від імені та в інтересах [PERSON] подала до суду зазначений позов. Позов мотивувала тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось належне їй майно, зокрема право на земельну ділянку (пай) 3,13 га, яка перебувала у КСП «Семиполківський» та право на земельну ділянку (пай) 3,13\~га, яка перебувала у КСП «Семиполківський», яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . За життя [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. З метою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , як єдиний спадкоємець, звернувся до Другої броварської державної нотаріальної контори із заявою, просив відкрити спадкову справу та видати свідоцтво про праву на спадщину за заповітом. Проте, державний нотаріус Другої броварської державної нотаріальної контори листом від 04\~лютого 2025 року № 275/01-16 роз`яснила [PERSON] , що він пропустив установлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому йому необхідно звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання з померлою. [PERSON] вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] він пропустив із поважних причин, оскільки, йому, як єдиному спадкоємцю, не було відомо про заповіт, який за життя склала його мати. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали за різними адресами, після поховання матері він приїздив до її будинку вкрай рідко, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Проте, нещодавно приїхавши у будинок матері та здійснюючи там прибирання, серед старих фотокарток виявив заповіт. На підставі викладеного, просила суд визначити [PERSON] додатковий строк два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у\~справі, призначено підготовче судове засідання на 08 травня 2025 року о 14 год. 00 хв. Ухвалою суду від 08 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 26 травня 2025 року о 14 год. 00 хв. Розгляд справи відкладався з різних підстав. Позивач, його представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Суд враховує заяву представника позивача про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, просив суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства України, та проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за\~відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис № 63 від 05 листопада 1963 року, місце реєстрації Семиполківська сільська рада. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 63 від 13 травня 2024 року, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Калитянської селищної ради. Як вбачається із Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 04 лютого 2025 року №\~79942276 спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , відсутня. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Калитянської селищної ради від 09 грудня 2024\~року № 337 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . 09 квітня 2019 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт на все майно, яке їй належить на ім`я [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений старостою Семиполківського старостинського округу Виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області. З огляду на сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0092760, серії КВ\~№\~0212183, які видані Броварською районною державною адміністрацією, [PERSON] та\~ [PERSON] належить право на земельні ділянки (пай) по 3,13 га, у КСП\~«Семиполківський». Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 27 грудня 2000 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхта Л.М, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , земельну частку (пай) у КСП «Семиполківський» у розмірі 3,013 га, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ\~№\~0212183, виданого Броварською районною державною адміністрацією. Державний нотаріус Другої броварської державної нотаріальної контори листом від 04\~лютого 2025 року № 275/01-16 роз`яснила [PERSON] , що він пропустив установлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому йому необхідно звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання з померлою. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 цього Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав\~постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.\~1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту Верховним Судом визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17; від 17 березня 2021 року у справі №\~308/4272/19; від 22 лютого 2021 року у справі № 644/7785/19). Згідно з усталеною судовою практикою під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Враховуючи викладене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, установивши, що про наявність заповіту нотаріальна контора [PERSON] не повідомляла, до спадкування він закликаний не був, суд дійшов висновку про те, що незнання позивача про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на його користь є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачем доведено поважність пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд вважає достатнім встановлення додаткового строку у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, питання про визнання за ним права на спадщину судом не вирішується. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved