Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

19 липня 2024 року позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла донька позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно частина квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Іншими власниками частин вищезазначених квартир є чоловік позивача [PERSON] та інша донька [PERSON] , які заяв про прийняття спадщини не подавали. 06 червня 2024 року позивач звернулася до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі № 86/2024 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Державним нотаріусом того-ж дня винесено постанову про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії. Однією з підстав указано те, що заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, а саме: з 21 квітня 2023 року по 21 жовтня 2023 року, не подавалася. Вказано на те, що оскільки позивачем не надано довідки органу реєстрації місця проживання не є можливим встановити коло можливих спадкоємців, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та є такими, що спадщину прийняли. Позивач указує, що не мала можливості надати довідку про місце проживання її та дочки, оскільки воно зареєстроване на тимчасово окупованій території, а тому чекала звільнення міста. Коли ж цього не дочекалася, звернулася з вищезазначеною заявою до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори. В період шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини місто Сєвєродонецьк Луганської області було і залишається окупованою територією. Виходячи з цього, у позивача були і дотепер залишаються перешкоди для доступу до спадкового майна померлої дочки. Відповідачем, з огляду на місце проживання позивача визначена Слобожанська об`єднана селищна територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області. Постановленою суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ухвалою від 22 липня 2024 року позовну заяву передано у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському (на момент розгляду справи Самарівському) міськрайонному суду Дніпропетровської області, з огляду на місцезнаходження спадкового майна. Справа отримана судом 06 листопада 2024 року та 11 листопада 2024 року передана головуючому судді. Постановленою суддею ухвалою від 12 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання. Також ухвалою витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] . Докази отримано судом 28 січня 2025 року. 13 січня 2025 року постановлено ухвалу про розгляд справи в режимі відеоконференції за участю представника позивача. Постановленою судом ухвалою від 08 квітня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Постановленою судом ухвалою від 03 червня 2025 року повернуто до розгляду справу на стадію підготовчого провадження, замінено відповідача на Сіверськодонецьку міську військову адміністрацію Сіверськодонецького району Луганської області. 20 червня 2025 року позивачем подано заяву про заміну первісного відповідача та уточнену позовну заяву з урахуванням зміни відповідача, яка за змістом не містить відмінностей від первинної, окрім відповідача, вказаного в ній. Постановленою судом ухвалою від 20 червня 2025 року прийнято заяви позивача, закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з наданою позивачем засвідченою копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальною конторою концерну «Луганскстрой» 22 січня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 207, передано у власність шляхом приватизації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру, загальною площею 51,5 кв. м, розташовану за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/, відомості про право власності записане у реєстрову книгу за № 869 13 лютого 1997 року. Відповідно до наданої позивачем засвідченої копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальною конторою концерну «Луганскстрой» 24 листопада 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 251, передано у власність шляхом приватизації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру, загальною площею 30,6 кв. м, розташовану за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/, відомості про право власності записане у реєстрову книгу за № 588 15 грудня 1997 року. Згідно з копією довідки від 17 травня 2023 року № 1238-7000246934 від 04 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. [INFO] у м. Дніпро померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 травня 2023 року /а.с.3/. 06 червня 2024 року [PERSON] до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] /а.с.33/. 06 червня 2024 року Восьмою дніпровською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] /а.с.7/. Постановою [PERSON] , державного нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її дочки [PERSON] . Підставою відмови вказано те, що 06 червня 2024 року за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заведено спадкову справу №86/2024 до майна померлої [INFO] її дочки [PERSON] . Доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця будо зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Заява про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України строк, а саме: з 21 квітня 2023 року по 21 жовтня 2023 року [PERSON] до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори не подавалась. Документи, що підтверджують факт прийняття [PERSON] спадщини спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті, спадкоємцем не надані. Оскільки спадкоємцем не надано довідки органу реєстрації місця проживання, не вбачається можливим встановити коло можливих спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та є такими, що спадщину прийняли /а.с.8, 39/. Вирішуючи позовні вимоги суд ураховує таке. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12). Позивачем на підтвердження обставин поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у позовній заяві вказано, зокрема, про введення воєнного стану на території України, вчинення дій по встановленню факту смерті доньки, необхідність отримання довідки про зареєстроване місце проживання, яка вплинула на її змогу вчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжено та який діє станом на день розгляду справи. Згідно з п. 20 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців. Отже воєнний стан на території України, необхідність вчинення дій щодо підтвердження місця проживання спадкодавця в період, на який підпадав строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, створили позивачеві перешкоди в тому, щоб своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. За висновком суду ці причини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача та такими, що потребували значного часу для їх усунення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела суду ту обставину, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Також суд ураховує, що відомостей щодо звернення до нотаріуса інших спадкоємців після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, наявність обставин, які унеможливлювали вчасне звернення позивача до нотаріуса, суд висновує, що пропущений позивачем строк не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Таким чином, доводи позивача щодо неможливості своєчасно, протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оцінюються судом як поважні причини, пов`язані з об`єктивними, істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії, тому суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Зважаючи на принцип розумності, те, що позивач не просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору, судові витрати покладаються на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved