Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 07 липня 2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя слав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів йому [PERSON] . Вказаний заповіт знаходився у [PERSON] і тільки незадовго до смерті, він віддав його батьку позивача- [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. з приводу прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Пропуск строку для прийняття спадщини обґрунтовує тим, що він працює в м. Києві та тривалий час не приїжджав до дому в м. Карлівка. Приїхавши в березні 2025 року батько віддав йому заповіт [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, у зв`язку з пропуском строку звернення для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Позиції учасників судового провадження. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10 липня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання. За клопотанням представника позивача, витребувано докази. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом установлено, що [INFO] в м. Карлівка помер [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Карлівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.9). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчений нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. 18 червня 2019 року (а.с. 6). 01 липня 2025 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Згідно відповіді приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 34). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон\~гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у Постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. З приводу наведених мотивів Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14- 50цс24 дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс 17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування : незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини, тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Суд вважає, що у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки заповіт тривалий час знаходився у спадкодавця, а потім у батька позивача, який проживає в місті Карлівка, а позивач у м. Києві, позивач не є спадкоємцем [PERSON] за законом. Отже обставини, на які посилається позивач, суд вважає обґрунтованими. Висновки суду. За вказаних обставин, суд вважає, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] .

Outcome: approved