Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2024 року до суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 29.09.2023 №469 о/с-оп [PERSON] призначено на посаду начальника караулу 27 державної пожежно - рятувальної частини (смт. Піщанка) 6 державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (смт Крижопіль). Службу цивільного захисту відповідач проходив на підставі Контракту про проходження служби №256/2023, укладеного 29.03.2023 терміном на 5 років. З 2022 року весь особовий склад системи ДСНС переведений у режим підвищеної готовності і має як за моральними так і за фізичними властивостями бути повністю спроможними виконувати покладені на них функції. Наказом ГУ ДСНС від 12.08.2024 №491 о/с-оп [PERSON] звільнено з органів ДСНС України на підставі п.п. 8 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби, а саме у зв`язку з тим, що останній під час введеного воєнного стану, перебуваючи на вказаній посаді, без попередження чи повідомлення будь-кого із керівництва частини чи колег, покинув службу, тим самим допустивши порушення законодавства у сфері цивільного захисту, в тому числі і статті 336-1 Кримінального кодексу України - ухилення від проходження служби цивільного захисту в особливий період. На службі [PERSON] не з`явився, 21.06.2024 і у подальшому не повернувся до виконання своїх обов`язків у 27 ДПРЧ. Відповідач використав у повному обсязі щорічну основну відпустку за 2024 рік терміном 45 календарних днів, при цьому у зв`язку із ухиленням від проходження служби [PERSON] не дослужив повний календарний 2024 рік. З наведених підстав, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області просило стягнути з [PERSON] грошові кошти за 22 дні відпустки, що використані відповідачем в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення особи рядового і начальницького складу, у розмірі 12 424 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2024 року цивільну справу передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області представника не направило, про місце, час та дату розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 29.09.2023 № 469 о/с-оп [PERSON] призначено на посаду начальника караулу 27 державної пожежно - рятувальної частини (смт.Піщанка) 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (смт Крижопіль). Згідно копії Контракту про проходження служби № 256/2023, укладеного 29.03.2023 терміном на 5 років, відповідач [PERSON] проходив службу цивільного захисту. Відповідно до пункту 1 вищевказаного контракту [PERSON] ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу , і добровільно бере на себе зобов`язання додержуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів та розпорядження керівників (начальників), свої службові обов`язки, підвищувати свою професійну майстерність, досягати позитивних результатів з фізичної підготовки. Згідно з Висновком службового розслідування, затвердженого 31 липня 2024 року, згідно рапорту начальника 27 ДПРЧ (смт Піщанка) 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Вінницькій області (смт Крижопіль), лейтенанта служби цивільного захисту Спориша О.Ю. про те, що 21.06.2024 начальник караулу 27 ДПРЧ (смт Піщанка) 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Вінницькій області (смт Крижопіль), капітан служби цивільного захисту [PERSON] не з`явився та не заступив на чергування. Місце перебування [PERSON] та причин його відсутності на службі встановити не вдалося. Комісія дійшла висновку щодо необхідності клопотати перед керівництвом Головного ДСНС України у Вінницькій області про звільнення зі служби цивільного захисту відповідно до підпункту 8 пункту 176 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 «Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби протягом тривалого часу з 21.06.2024 по 31.07.2024. Відповідно до Витягу з наказу № 491 о/с-оп від 12.08.2024, [PERSON] з 13.08.2024 звільнено з органів ДСНС України на підставі п.п.8 п.176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби. Вислуга на день звільнення становить: календарна 21 рік, 11 місяців, 29 днів. За змістом вищевказаного наказу, вирішено утримати компенсацію за використані дні щорічної основної відпустки за 2024 рік у кількості 22 календарних дні. Відповідно до Довідки № 47-76-01-536/47-76 від 08.08.2024, [PERSON] , начальник караулу 27 державної пожежно-рятувальної частини (смт.Піщанка) 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (смт Крижопіль), станом на 21.06.2024 щорічну основну відпустку за 2023 використав у повному обсязі терміном 45 календарних днів та за 2024 рік використав у повному обсязі терміном 45 календарних днів. Згідно наказу № 11-НВ/4776 від 01.03.2024, відповідачу [PERSON] з 09.03.2024 по 22.04.2024 надавалася щорічна основна відпустка тривалістю 45 календарних днів. Відповідно до Розрахунку № 4701-6099/47-49 від 19.08.2024, заборгованість [PERSON] внаслідок використаної щорічної основної відпустки за 2024 рік в кількості 22 дні становить 12\~424 грн. 30 серпня 2024 року на адресу відповідача направлено повідомлення № 4701-6404/47-19 про сплату заборгованості. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно положень\~статті 1215\~ЦК України\~не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: 1)\~заробітна плата\~і платежі,\~що прирівнюються\~до неї,\~пенсії,\~допомоги,\~стипендії,\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю,\~аліменти та\~інші грошові\~суми,\~надані фізичній\~особі як\~засіб до\~існування,\~якщо їх\~виплата проведена\~фізичною або\~юридичною особою\~добровільно,\~за відсутності\~рахункової помилки\~з її\~боку і\~недобросовісності з\~боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. За приписами пункт 4 розділу XXVII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623, у разі звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу до закінчення календарного року, за який такі особи використали щорічну основну відпустку, крім осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штату чи проведенням організаційних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу управління (підрозділу) проводиться відрахування з грошового забезпечення за дні відпустки, використані в рахунок тієї частини календарного року, що залишилися після звільнення відповідних осіб рядового і начальницького складу. З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач [PERSON] має заборгованість борг внаслідок використання щорічної основної відпустки за 2024 рік у кількості 22 календарних дні, у добровільному порядку борг відповідачем не погашено, жодних заперечень щодо позовних вимог відповідач до суду не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 12\~424 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 8233 від 19.11.2025, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved