Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27.06.2025 по справі № 322/883/25, що набрала законної сили 08.07.2025, до [PERSON] було застосовано адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. \~ \~ \~ \~У постанові судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27.06.2025 по справі № 322/883/25 встановлені такі обставини: 07.06.2025, близько 18 год. 50 хв., на 65 км. автодороги Запоріжжя-Донецьк, поблизу с. Новокасянівка, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312, н.з. [NUMBER] , на перехресті з дорогою до с. Шевченківське, виконуючи поворот ліворуч, здійснив перетин дорожньої розмітки 1.3, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п.п. 10.5, 34 Правил дорожнього руху, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda 6, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався з с. Шевченківське. Внаслідок ДТП вказані автомобілі зазнали механічні пошкодження. Відповідно до звіту про проведення оцінки колісного транспортного засобу Mazda 6, державний номер [NUMBER] , від 18.06.2025 № 151, складеного спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість автомобіля без врахування аварійних пошкоджень складає 466072,74 грн., вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 514095,28 грн., матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 466072,74 грн. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Mazda 6, державний номер [NUMBER] , від 08.07.2025 № 151/1, складеного спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] , ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 226090,48 грн. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 466072,74 226090,48 = 239982,26 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля позивача, відтак в цій частині позов є обґрунтованим. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, в частині вимог про стягнення 15\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого. За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ \~ \~ \~Пошкодження майна, в даному випадку автомобіля Mazda\~6,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , безумовно само по собі спричинило власнику певних душевних страждань, отже визначений позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди 15\~000,00 грн. є таким, що відповідає критеріям розумності та справедливості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~отжепозов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 24.07.2025 № 3075-0497-6129-9135, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 2549,82 грн., отже, половина цієї суми 2549,82/2 = 1274,91 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а решта підлягає поверненню позивачу у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved