Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за угодою\~ №\~С-113-006417-19-980 від 10.01.2019 року в сумі 25 974,63 грн., що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 6 994,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 13 806,73 гривень, інфляційні втрати в сумі 3 952,45 гривень; три проценти річних в сумі 1221,04 гривень, а також понесених витрат у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 5200,00 грн. витрат на правову допомогу. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~Статтею 1055 ЦК України\~визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦПК України, інших актів законодавства. Судом належними доказами встановлено, що 10.01.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду № C-113-006417-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с. 53а-54). 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23 (а.с.39-57). В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23 (а.с. 26-38). Відповідно до Договору факторингу перехід від ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 25 974,63 грн., що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 6 994,41 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 13 806,73 гривень, інфляційні втрати в сумі 3 952,45 гривень; три проценти річних в сумі 1 221,04 гривень. Згідно ч. 1-3 ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦПК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи доведення позивачем отримання відповідачем кредиту та порушення останньою грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі, вказаному у розрахунку позивача, яка відповідачем не спростована, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині суми кредиту 6 994,41 грн. та відсотків за користування кредитом 13 806,73 грн. Крім того, додатково до суми боргу та процентів представником позивача нараховані протягом строку дії кредитного договору з 11 березня 2020 року до 23 лютого 2022 року, інфляційні втрати в сумі 3952,45 грн.; три відсотки річних в сумі 1221,04 грн. (а.с. 63-64). Згідно ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми за період з 11 березня 2020 року по 23 лютого 2022 рік. Водночас, за договором факторингу №29/12-23 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до відповідача лише 29 грудня 2023 року. Таким чином до сум заборгованості, яка була відступлена ТОВ «Санфорд Капітал», інфляційна складова та три відсотки річних,\~включені не були. Тобто, попередні кредитори вказані суми не нараховували. При цьому передбачене ч. 2 ст.\~625\~ЦК України нарахування 3 % річних та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Крім того, всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань. А відтак, у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача інфляційних втрат в сумі 3952,45 коп. та три відсотки річних в сумі 1221 грн. 04 коп. Також, ТОВ «Санфорд Капітал» заявляє вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, надавши докази понесення таких витрат в розмірі 5 200,00 грн., зокрема договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги на загальну суму 5 200,00 грн. (а.с. 19-24). Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги часткове задоволення заявлених вимог, тривалість розгляду справи, складність справи, ціну позову, фактичну відсутність участі адвоката при розгляді справи, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягає частковому задоволенню в розмірі 4000,00 грн. Відповідно до частини першої ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1939,91 грн., виходячи з розрахунку: 20801,14 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн.(судовий збір)/25 974,63 грн. (розмір заявлених позовних вимог). Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial