Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] , від яких у нас народилась донька [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] проживає разом з відповідачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.02.2025 року по справі №210/606/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви, тобто з 04.02.2025 року і до повноліття дитини. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.02.2025 відкрито виконавче провадження №77120600 щодо виконання судового наказу про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Крім того, з 02.09.2015 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2016 року, яке набрало законної сили 27.12.2016 року, по справі №210/5204/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2016 року і до досягнення повноліття. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу держаної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.04.2017 було відкрито виконавче провадження №53789420 щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Також, судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2025 року по справі №210/2025/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 04 квітня 2025 року і до повноліття дитини. Отже, з позивача на даний час стягнуто аліменти на утримання 3 неповнолітніх дітей у загальному розмірі 3/4 частин його доходу, хоча положеннями ч.5 ст.183 СК України, визначено, що на 3 неповнолітніх дітей підлягає стягненню 1/2 частина доходу. Позивач розуміє свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, однак стягнення з нього аліментів у загальному розмірі 3/4 частин його доходу, значно погіршує його матеріальне становище. Також, від минулого шлюбу, він має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Криворізький металургійний фаховий коледж державного університету економіки і технологій» та позивач продовжує надавати йому грошові кошти, у якості утримання. Враховуючи викладене, позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дітей підлягає зменшенню до 1/6 частини його доходу на кожну дитину, що в загальному розмірі становитиме 1/2 частин його доходів, з наступних підстав. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує обставини, перелік яких наведений у статті 183 СК України, серед яких є наявність інших дітей (пункт 3 частини 1), проте, з огляду на особливість наказного провадження, при вирішенні питання про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та про стягнення на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] судами не було враховано наявність у позивача, як платника аліментів інших дітей і усунути цю прогалину можливо виключно в позовному провадженні при вирішенні позову про зменшення розміру аліментів. Тому, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05 лютого 2025 року по справі №210/606/25, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, які стягуються зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 14 грудня 2016 року по справі №210/5204/16, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів , які стягуються зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 09 квітня 2025 року по справі №210/2025/25, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. 23.06.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] про визнання позовних вимог, згідно якої ознайомившись зі змістом позовної заяви [PERSON] , [PERSON] визнає позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 05.02.2025 року по справі №210/606/25, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, [PERSON] повідомляє, що визнання позову про зменшення розміру аліментів не суперечить закону та не призведе до порушення прав інших осіб. 23.06.2025 року до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про визнання позовних вимог. В заяві зазначено, що ознайомившись зі змістом позовної заяви [PERSON] , відповідачка визнає позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 14.12.2016 року посправі №210/5204/16 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу міста Кривого Рогу від 09.04.2025 року по справі №210/2025/25, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Судовим наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2025 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 04.02.2025 року і до повноліття дитини (а.с. 11). Судомив наказом Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2025 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 04.04.2025 року і до повноліття дитини (а.с. 10). Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведене вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13. За змістом ст.182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Судом встановлено, що позивач має трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти за трьома судовими рішеннями, загальний розмір аліментів на 3 дітей складає 75%. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Крім того, судом встановлено, стягнення аліментів на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] здійснювалось в порядку наказного провадження, що унеможливлює встановлення судом всіх обставин по справі, зокрема, наявність інших дітей боржника та вже стягнутих на них аліментів. При таких обставинах, враховуючи матеріальне, сімейне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача на користь відповідачів аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Сплата аліментів у зазначеному розмірі буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Суд враховує заяву думку відповідачів [PERSON] та [PERSON] у заявах від 23.06.2025 року про визнання позовних вимог та положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, коли у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду визнання позову відповідачами в повному обсязі порушує інтереси їх неповнолітніх дітей та можливість отримання в необхідному розмірі, який би забезпечував рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial