Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського міськрайонного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Стислий виклад позицій заявника. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 23 липня 2024 року йому виповнилось 62 років, 15 квітня 2025 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту Головне управління) із заявою про призначення мені пенсії за віком. Для прорахунку свого страхового стажу надав до Головного управління відповідну заяву та документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На свою заяву про призначення пенсії, отримав відповідь з Головного управління у вигляді Рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.04.2025 року № 154950006308 у зв`язку з тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: -всі періоди роботи згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 02.12.1985 року -періоди проходження військової служби згідно військового квитка серії [NUMBER] - оскільки прізвище [PERSON] не відповідає паспортним даним [PERSON], а також не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 20.08.1979 в Республіці Молдова, оскільки печатка потребує перекладу. У зв`язку із цим, Головне управління відмовляється зарахувати йому до страхового стажу періоди роботи, проходження військової служби та навчання, які зазначені у вищезгаданих документах. Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у трудовій книжці, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Як зазначає позивач вказані обставини позбавляють його можливості скористатись своїм правом на оформлення та в подальшому отримання пенсії за віком. У зв`язку з цим прийняти вищезазначені документи та зарахувати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, Головне управління не має можливості. Отже, у зв`язку із вищевикладеними обставинами виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, таких як: -трудова книжка серії [NUMBER] дата заповнення від 02.12.1985 року; -військовий квиток, серії [NUMBER] ; -атестат [NUMBER] Державного комітету Ради Міністрів Молдавської PCP по професійно - технічній освіті, дата видачі 20.08.1979 року. Позивач вважає, що помилка в написанні його прізвища у вищезазначених документах носять орфографічний характер пов`язаний з написанням його російською мовою за молдавською манерою. Українською мовою правильне написання його прізвища, як в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області від 12.06.2002 року, як « [PERSON] ». Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] в частині встановлення факту належності заявнику військового квитка серії [NUMBER] . Заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. 12.02.2025 від заявник [PERSON] до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, щодо вимог в частині встановлення факту належності заявнику військового квитка відмовлено ухвалою від 20.05.2025. У судове засідання з`явився заявник, який підтвердив заявлені ним вимоги та просив їх задовольнити. У судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 21.07.2025 року (вх. № 11210) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за відсутності представника. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що трудова книжка серія [NUMBER] від 02.12.1985 видана на ім`я [PERSON] , [INFO] (російською мовою). Згідно з копією свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] , [INFO] (запис зроблено російською). Згідно копії паспорта громадянина України, останній видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією атестата [NUMBER], виданого 20.08.1979 на ім`я [PERSON] , [INFO] (запис зроблено російською). З огляду на викладене встановлено, що при оформленні трудової книжки прізвище заявника було написано як [PERSON], в той час, як відповідно до паспорта громадянина України прізвище заявника є [PERSON] . Встановлення факту належності трудової книжки, атестата має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Дослідивши матеріали справи, докази надані заявником на підтвердження обставин зазначених в заяві, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі ув`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлення факту належності трудової книжки та атестату має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Розбіжності у написанні прізвища заявника є несуттєвими та виникли при оформленні офіційних документів, а саме носять орфографічний характер пов`язаний з написанням його прізвища російською мовою. Встановлення факту належності заявнику документів згідно вимог заяви має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення соціальних прав, а саме права на призначення пенсії, що відповідає положенням ст. 315 ЦПК України. Суд доходить висновку про задоволення вимог заявника, а саме встановлення факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючих документів: трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 02.12.1985 та атестата № [NUMBER] Державного комітету Ради Міністрів Молдавської РСР по професійно-технічній освіті, дата 20.08.1979, оскільки сукупність наявних у справі офіційних документів є достатньою для підтвердження факту належності таких документів заявнику. Подані докази є належними, допустимими, а їх достовірність не викликала у суду сумнівів. На підставі наведеного,

Outcome: approved