Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові про те, що 27.11.2015 року між АТ КБ "Приват банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в обумовленому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань до договором та припинив повернення наданого йому кредиту. Станом на 15.04.2025 року прострочення зобов`язань з боку відповідача [PERSON] перед АТ КБ "Приват банк", які виникли на підставі Кредитного договору б/н від 27.11.2015 року, становить 60811,34 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 51868,79 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками - 8942,55 грн. Представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення, судова повістка йому була вручена 17.06.2025 року, 29.07.2025 року. Відзив від позивача не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що від 27.11.2015 року [PERSON] підписав Анкету-заяву та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms, на підставі вищевказаної Анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 07/19, тип «Універсальна», із встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався, в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0% річних. (а.с. 51-63). Паспорт споживчого кредиту (а.с. 64-68) та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 69-118) є складовими частинами кредитного договору. Згідно довідки АТ КБ «Приват банк», для можливості користування рахунком відповідачем були отримані наступні картки: - № [NUMBER] , відкрита 31.07.2015 року термін дії 07/19, тип «Універсальна»; - № [NUMBER] , відкрита 02.08.2019 року, термін дії 06/23, тип «Універсальна»; - № [NUMBER] , відкрита 05.12.2023 року, термін дії 04/27 (а.с. 50). Відповідно до Довідки №0000004324155389 від 17.04.2025 року, умови кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] були змінені таким чином, що кредитний ліміт було збільшено до 51670,00 грн. (а.с. 49) . Згідно розрахунку, розмір заборгованості за договором б/н від 27.11.2015 року, укладеного між АТ КБ «Приват банк» та [PERSON] станом на 31.05.2019 року становить 60811,34 грн., яка складається : 51868,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8942,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 23-37). Відповідно до наданої позивачем Виписки за договором б/н від 27.11.2015 року, заборгованість [PERSON] станом на 17.04.2025 року складає: 60811,34 грн., яка складається : 51868,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8942,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 38-48). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ( ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов`язання по даним правочином, відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим таке порушення визнається судом таким, що сталося з його вини. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема за простроченим тілом кредиту, заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ст. 4 ЦПК України). Статтею 129 Конституції України регламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості, що утворилася в результаті порушення умов договору б/н від 27.11.2015 року, розмір якої складає: 60811,34 грн., яка складається : 51868,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8942,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved