Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 1991 року Великосільською сільською Радою Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що від подружнього життя у сторін народились двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] і дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми; шлюб із відповідачем виявився невдалим; більше десяти років сторони разом не проживають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у подружжя різні погляди на життя: вони не спілкуються і по факту є чужими людьми, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, який просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач будучи присутньою у минулому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено наслідки відповідної процесуальної дії. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 січня 1991 року у Великосільській сільській Раді Старосамбірського району Львівської області; від цього шлюбу у подружжя народились двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] і дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми; спільне життя у подружжя не склалось; більше десяти років вони разом не проживають, не спілкуються і по факту є чужими людьми; шлюбно-сімейних відносин не підтримують; кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved