Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

І. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У травні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі «Позивач») звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив наступне. Відповідач [PERSON] 03.10.2024 року о 14 годині 25 хвилин в Київській області, м. Біла Церква, вул. В. Іванціва, 11, керуючи транспортним засобом «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП було завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив п. 0.1, 10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУПАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2024 року по справі №357/14853/24. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідно до висновку експерту №192/109230 про визначення вартості відновленого ремонту транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 11383,42 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222333838 з терміном дії з 25.07.2024 року до 24.07.2025 року. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 27.01.2025 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10447,10 грн., що підтверджується наказом №3.1/2388 від 27.01.2025 року. Після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 27.01.2025 року МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1180,00 грн. Із посиланням на ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 11627,10 гривень та судовий збір у сумі 3028,00 гривень. 17.06.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54). У судові засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача, у якій останній просить здійснювати розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 65-66). У судові засідання Відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.64). Суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 року №755/4829/23. Згідно з ст.ст.280-282 ЦПК України, беручи до уваги шістдесятиденний строк розгляду справи відповідної категорії, встановленого ст.275 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІ. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідач [PERSON] 03.10.2024 року о 14 годині 25 хвилин в Київській області, м. Біла Церква, вул. В. Іванціва, 11, керуючи транспортним засобом «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП було завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив п. 0.1, 10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУПАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2024 року по справі №357/14853/24. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідно до висновку експерту №192/109230 про визначення вартості відновленого ремонту транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 11383,42 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222333838 з терміном дії з 25.07.2024 року до 24.07.2025 року. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 27.01.2025 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10447,10 грн., що підтверджується наказом №3.1/2388 від 27.01.2025 року. Після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 27.01.2025 року МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1180,00 грн. Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, суд ураховує, що у своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Втім, такі правила Відповідачем не дотримані. Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі «Закон»). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом. Відповідно до ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.1 ст.35 Закону (у редакції Закону чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону страховик МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Висновки суду.

Outcome: approved