Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 11.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7979630 шляхом заповнення позичальником на сайті заяви про надання кредиту, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого кредитодавцем було перераховано грошові кошти в сумі 5000 гривень. За умовами договору строк кредитування становить 360 днів, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Додатковою угодою, укладеною 11.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] сторони погодили збільшення суми кредиту на 7000 грн. На підставі п.п.1.3 додаткової угоди сума кредиту становить 12000 грн. Денна процентна ставка за весь строк кредиту складає 1,50% в день. На виконання умов договору та додаткової угоди до нього ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало належним чином, проте [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, за умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №7979630 від 11.06.2024. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконував взяті на себе договору зобов`язання, не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилась заборгованість за договором у розмірі 38100 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12 000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21 600 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами 4 500 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №7979630 від 11.06.2024 у розмірі 38100 грн., а також понесені судові витрати у справі. У позові позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 01.07.2025 розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений. Крім того судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу "Судова влада України". Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7979630 шляхом заповнення позичальником на сайті заяви про надання кредиту, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого кредитодавцем було перераховано грошові кошти в сумі 5000 гривень. За умовами договору строк кредитування 360 днів, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Додатковою угодою, укладеною 11.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] сторони погодили збільшення суми кредиту на 7000 грн. На підставі п.п.1.3 додаткової угоди до договору сума кредиту становить 12000 грн. Денна процентна ставка за весь строк кредиту складає 1,50% в день. На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало належним чином, проте [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, за умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №7979630 від 11.06.2024. Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 27.06.2025 року заборгованість відповідача за вказаним договором становить 38100 грн. та складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12000 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21600 грн. Вказане підтверджується розрахунками заборгованості, який відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «Авентус Україна» кошти за кредитним договором та додатковою угодою до нього, належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Зважаючи на те, що ТОВ «Авентус Україна» передало право вимоги за кредитним договором №7979630 від 11.06.2024 до ТОВ «Факторинг Партнерс», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача коштів за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 12000 грн. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 21600 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, в розмірі 4500 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих таперехідних положеньЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (88,2%), відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2136,6 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11460 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial