Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач 29 квітня 2025 року звернувся в суд із позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення 225 166 грн. 81 коп. недоодержаної пенсії свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня\~ 2023,яке набрало законної сили 28 лютого 2023 року було задоволено позов [PERSON] визнано протиправною відмову ГУПФ України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] на підставі довідки [INFO] від 07.12.2022 за № 9/1/2471 та зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки [INFO] від 07.12.2022 за № 9/1/2471, з урахуванням проведених платежів, починаючи з 01.04.2019. Відповідач рішення суду виконав частково, а саме, здійснив перерахунок пенсії покійного, розмір якої визначено у сумі 225 166 грн. 81 коп., які включено в Реєстр виконання судових рішень. Позивач є спадкоємцем покійного. 11 березня 2025 року державним нотаріусом Богородчанського державного нотаріального округу Івано-Франківської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом,Ж яким посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] є йог осин [PERSON] 26 березня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої його померлим батьком пенсії в загальній сумі 225 166 грн. 81 коп. Листом від 17 квітня 2025 року відповідач повідомив позивача про те, що вказана заборгованість підлягає виплаті належному заявнику, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та не залежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми. У разі неможливості одержання вказаних сум за спеціальною процедурою (в порядку ст. 61 Закону № 2262) особа має право звернутися до суду з цивільним позовом, що позивачем і зроблено. 22 травня 2025 року справу з Богородчанського районного суду Івано-Франківської області передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду. 26 травня 2025 року справу прийнято до провадження суддею Бабій О.М. 24 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки недодержаних сум пенсій [PERSON] немає. На виконання рішення суду обліковується борг за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 року в сумі 225 166 грн. 81 коп. [PERSON] помер [INFO] . Шестимісячний строк\~ на звернення членів сім`ї померлого до органу Пенсійного фонду України про отримання сум пенсії померлого [PERSON] і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, розпочався з 30.03.2024 і закінчився 30.09.2024. Син померлого звернувся\~ із заявою 26.03.2025, тобто із пропуском шестимісячного строку, а тому втратив право на одержання виплати. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві зазначив, що просить розгляд справи проводити без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] перебував на обліку в ГУПФ в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 по справі № 300/5503/23, яке набрало законної сили 28.02.2023 визнано протиправною відмову ГУПФ України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] на підставі довідки [INFO] від 07.12.2022 за № 9/1/2471 та зобов`язано ГУПФ України в Івано-Франківській області провести [PERSON] перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки [INFO] від 07.12.2022 за № 9/1/2471, з урахуванням проведених платежів, починаючи з 01.04.2019. На виконання вказаного рішення суду обліковується борг за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 в сумі 225 166 грн. 18 коп., який включено відповідачем в реєстр виконання судових рішень. [PERSON] помер [INFO] , тому виплату пенсії йому припинено з 01.04.2024 у зв`язку з його смертю. У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина. Судом витребувано копію спадкової справи № 182/2024 (а.с.48-74). Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] [INFO] . Дружина померлого [PERSON] [PERSON] 30.07.2024 подала заяву про відмову від спадщини. Отже, єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON] 11.03.2025 позивач звернувся до державного нотаріуса Богородчанського державного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані суми заборгованості пенсії. Цього ж дня, 11.03.2025, державним нотаріусом Богородчанського державного нотаріального округу Івано-Франківської області Дерев`янку Мирославу Володимировичу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманих коштів Пенсійного фонду України на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 300/5503/22 в сумі 225 166 грн. 81 коп., за період з 01 квітня 2019 року по 31 березня 2023 року, що належали спадкодавцю на підставі довідки № 0900-0405-8/59296 виданою 13 листопада 2024 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вартість спадкового майна 225 166 грн. 81 коп. 26 березня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої його померлим батьком пенсії в загальній сумі 225 166 грн. 81 коп. Листом від 17 квітня 2025 року відповідач повідомив позивача про те, що вказана заборгованість підлягає виплаті належному заявнику, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та не залежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми. У разі неможливості одержання вказаних сум за спеціальною процедурою (в порядку ст. 61 Закону № 2262) особа має право звернутися до суду з цивільним позовом. Отже, між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права;право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України). Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц. Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №355/323/17, де Суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка, вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі судових рішень, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19. Отже, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, а відтак, має право і на спадкування нарахованої пенсії, яка належала [PERSON] , але не була ним одержана у зв`язку зі смертю. Позивач має право на спадкове майно пенсію відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 2251 грн. 66 коп. судового збору. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд, зважаючи на обґрунтування представника відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, вважає обґрунтованими витрати на суму 4000 гривень, оскільки справа не є складною, судова практика по таких справах є зрозумілою, в справі було призначено два засідання, як таких доказів адвокат не збирав, труднощів не виникало. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 16, 316, 328, 1218, 1219, 1227 ЦК України,

Outcome: approved