Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , за участю представника позивача, адвоката Головкіної Наталії Андріївни, до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що 23.07.2011 позивач [PERSON] , яка до шлюбу мала прізвище « [PERSON] », та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 23.07.2011 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 300. 14.02.2014 у вказаному шлюбі у сторін цієї справи народилась донька - [PERSON] . Поступово стосунки між [PERSON] та [PERSON] почали погіршуватися та, незважаючи на всі спроби зберегти сім`ю, за три роки до звернення із цим позовом до суду шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були фактично припинені, оскільки подружжя мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого вони, хоча і зареєстровані за однією адресою, фактично проживають окремо один від одного, та кожен живе своїм життям. Спільного бюджету подружжя не мають, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з викладеним позивач вважає неможливим та недоцільним збереження такого шлюбу, адже він існує суто формально. Спір про місце проживання малолітньої доньки, [PERSON] , між сторонами відсутній, адже за усною домовленістю сторін дитина залишається проживати з позивачем. Ну думку позивачки, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, оскільки формальне збереження шлюбу, без фактичного існування сімейного союзу між нею та відповідачем має наслідком порушення як її особистих немайнових прав, зокрема права на вільну згоду на шлюб, так і майнових прав, адже перебування осіб у шлюбі передбачає і певний режим майна, придбаного подружжям за час шлюбу, і певні обмеження, пов`язані з придбанням та відчуженням такого майна. Крім того, збереження шлюбу суперечить інтересам дитини сторін у справі, оскільки діти наслідують приклад своїх батьків, які зобов`язані піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також виховувати їх в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї. З огляду на викладене, позивачка вважає недоцільним надання їй та відповідачу судом строку для примирення, адже бажання позивачки розірвати шлюб є добре виваженими та прийнятим після численних спроб зберегти сім`ю. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд: -шлюб, зареєстрований 23 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 23 липня 2011 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 300, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - розірвати; -після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] »; -судові витрати віднести на позивачку [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Головкіна Н.А., в судове засідання не з`явились, згідно позовних вимог, а також поданої в подальшому заяви, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 липня 2011 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 300. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.2014, подружжя мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки подружжя не підтримують протягом тривалого часу, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання малолітньої доньки на теперішній час між позивачем та відповідачем немає. Примирення та подальше збереження сім`ї, на думку позивачки, неможливі та недоцільні, а відповідач, який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, зі свого боку, не звертався до суду з клопотанням про надання сторонам строку для примирення. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Також, згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено 968,96 грн судового збору, проте, з огляду на заявлені позовні вимоги, суд вважає можливим віднести судові витрати на позивачку, [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved