Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовну заяву мотивувала тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2023 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що з липня 2024 року призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка зазначила, що між ними виникають сварки, відповідач вчиняв психологічний тиск відносно неї, нехтує потребами та бажаннями дітей, кожен з них тривалий час живе окремим життям, сім`я фактично припинила своє існування. Позивачка заперечує проти збереження шлюбу та вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, просила не надавати строку на примирення. Окрім того, відповідач не бере участі у вихованні дітей та ухиляється від їх утримання, а тому позивачка змушена звернутися з позовом до суду, так як діти проживають та перебувають на її повному утриманні. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 26.06.2025 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони 30 січня 2010 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від даного шлюбу згідно копій свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка надала суду скаредний акту про фактичне місце проживання особи складеного від 23 червня 2025 року про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з [PERSON] , за підписом [PERSON] , та сусід [PERSON] , [PERSON] . Даний акт суд вважає недопустимим доказом, так як фізичні особи не наділені правами по видачі документів у виді актів. Проте, вказані в позові факти проживання матері з дітьми, а також факт того, що батько дітей не приймає участі в їх утриманні суд вважає таким що доведений з огляду на те, що відповідач отримавши позову заяву не заперечив дані факти та не надав доказів що їх спростовують, а тому суд розцінює такі дії як визнання даних фактів відповідачем. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вказала у позові, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, на примирення остання не згідна. Суд вважає, що задоволення позову в частині розірвання шлюбу відповідатиме інтересам позивачки, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень. крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, оскілки відповідачем не спростовані факти викладені у позовній заяві суд вважає, що батько дітей не приймає участі в їх утриманні, а тому позво в цій частині підлягає задовленню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд виходить з принципів розумності та справедливості та вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти\~\~на утримання дітей у розмірі - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача слід також стягнути судові витрати відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved