Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідач В квітні 2025 позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом до ТОВ «Капабланка» , в якому просивстягнути з ТОВ «Капабланка» на його користь 93289,05 грн. заробітної плати, грошову компенсацію 13885,44 грн. за невикористану відпустку, 50000,00 грн. моральної шкоди, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення з розрахунку середньої заробітної плати 578,56 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що з 04 травня 2023 року його було прийнято на роботу до ТОВ «КАПАБЛАНКА на посаду майстраАЗС. 17березня 2025 року наказом №290/к його звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1\~ст. 36 КЗпП. При цьому вказує, що під час знаходження у трудових відносинах, йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата за листопад-грудень 2024 і за січень-лютий 2025 в сумі 87503,45грн. При звільненні йому також не була виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, в сумі 13885,44 грн.(578,56 грн. середній заробіток х 24 робочих днів=13885,44 грн.) Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності.Просить врахувати такі нарахування і виплати: 1) у листопаді 2024 р. позивач перебував на лікарняному 10 днів та відпрацював 11 днів. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу - 3876,19 грн., премії - 13704,57 грн. За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано - 1227,30 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 0 грн. Усього нараховано - 18808,06 грн. З нарахованої суми належить сплатити: військовий збір - 282,12 грн., податок на доходи фізичних осіб - 3385,45 грн. Упідсумку сума коштів, належних до виплати позивачеві становить 15140,49 грн.; 2) у грудні 2024 р. позивач перебував на лікарняному 22 дні та відпрацював 0 днів. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу -0,00 грн., премії - 14643,75 грн. За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано - 3068,25 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 1227,30 грн. Усього нараховано 18939,30 грн. З нарахованої суми належить сплатити: військовий збір - 946,97 грн., податок на доходи фізичних осіб -3409,08 грн. У підсумку сума коштів, належних до виплати позивачеві, становить 14583,23 грн.; 3) у січні 2025 р. позивач перебував на лікарняному 23 дні та відпрацював 0 днів. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу -0,00 грн., премії - 1277,74 грн. За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано - 0,00 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 35591,70 грн. Усього нараховано - 36869,44 грн. З нарахованої суми належить сплатити: військовий збір - 1843,47 грн., податок на доходи фізичних осіб -6636,50 грн. У підсумку сума коштів, належних до виплати позивачеві становить -28389,47 грн.; 4) у лютому 2025 р. позивач перебував на лікарняному 20 днів та відпрацював 0 днів. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу -0,00 грн. За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано - 0,00 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 12 886,65 грн. Усього нараховано - 12 886,65 грн. З нарахованої суми належить сплатити: військовий збір - 644,33 грн., податок на доходи фізичних осіб - 2 319,60 грн. У підсумку сума коштів, належних до виплати позивачеві становить - 9 922,72 грн.; 5) у березні 2025 р. позивач перебував на лікарняному 11 днів та відпрацював 1 день. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу -352,38 грн.. премії - 28,57 грн., компенсації за невикористану відпустку - 22 562,26 грн. За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано - 0,00 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 19 636,80 грн. Усього нараховано - 42580,01 грн. З нарахованої суми належить сплатити: військовий збір 2129,00 грн., податок на доходи фізичних осіб - 7 664,40 грн. У підсумку сума коштів, належних до виплати позивачеві, становить - 32 786,61 грн.; Зазначає, що усього з листопада 2024 р. по березень 2025 р. позивачеві нараховано 130083,46 грн., з яких належить сплатити військового збору та податку на доходи фізичних осіб в сумі 29 260,94 грн. Після сплати податків, позивачеві належить до виплати 100822,52 грн.Із належної до виплати суми позивач отримав від фонду соціального страхування 53393,68 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: №10 від 10.03.25, №16 від 15.03.25, №17 від 26.03.25, №1022 від 11.04.25. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Після виконання [PERSON] вимог ухвали від 11.04.2025 року, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 18.06.2025 до суду від ТОВ «Капабланка» до суду надійшов відзив на позов. Відповіді на відзив до суду не надходило. 04.09.2025 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04травня 2023 року прийнятий на роботу до ТОВ«КАПАБЛАНКА» на посаду майстраАЗС, що підтверджується записом №34 у трудовій книзі серії [NUMBER] , у якій зазначено, що прийняття на роботу оформлено наказом №361/к від 03.05.2023 року (арк. спр. 7, зворот). 18березня 2025 року на підставі п. 1\~ст. 36 КЗпП\~ [PERSON] звільнено з займаної посади на підставі наказу керівника підприємства ТОВ«КАПАБЛАНКА» Андреюка В.Є. №290/к від 18.03.2025, про що внесено запис №35 у трудову книгу серії [NUMBER] (арк. спр. 7, зворот, арк. спр. 8). Відповідно до довідки про доходи, виданої відповідачем позивачеві,від 21.03.2025 №119, загальний розмір нарахувань заробітної [PERSON] за період з листопада 2024 року до лютого2025 року включно становить 87503,45 грн.Заробітна плата, нарахована у листопаді 2024 року, складала 18808,06 грн, у грудні 2024 року 18939,30 грн., у січні 2025 року 36869,44 грн., у лютому 12886,65 грн. В листопаді 2024 року [PERSON] відпрацьовано на підприємстві ТОВ «КАПАБЛАНКА» 11 днів (арк. спр. 30). Відповідно до листків непрацездатності №14507504-20270320772-1, №14648640-2027299060-1, №14648640-2027384842-1 [PERSON] в листопаді 2024 перебував на лікарняному:з 12.11.2024 по 13.11.2024; з 20.11.2024 по 26.11.2024; з 27.11.2024 по 30.11.2024 (арк. спр. 39 41). За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано 1227,30 грн., усього нараховано 18808,06 грн. (арк. спр. 30). В грудні 2024 року [PERSON] відпрацьовано на підприємстві ТОВ «КАПАБЛАНКА» 0 днів (арк. спр. 31). Відповідно до листків непрацездатності №14648640-2027384842-1, №14648640-2028069396-1 [PERSON] в грудні 2024року перебував на лікарняному весь місяць (арк. спр. 41, 42). За дні перебування на лікарняному за рахунок підприємства до виплати нараховано 3068,25 грн., за рахунок фонду соціального страхування - 1227,30 грн. Усього нараховано 18939,30 грн. (арк. спр. 31). В січні 2025 року [PERSON] відпрацьовано на підприємстві ТОВ «КАПАБЛАНКА» 0 днів (арк. спр. 32). Відповідно до листків непрацездатності №14648640-2028069396-1, №14648640-2028754896-1 [PERSON] в січні 2025 року перебував на лікарняному весь місяць (арк. спр. 42, 43). За вказаний період йому нараховано за дні перебування на лікарняному за рахунок фонду соціального страхування - 35591,70 грн., усього нараховано 36869,44 грн. (арк. спр. 32). В лютому 2025 року [PERSON] відпрацьовано на підприємстві ТОВ «КАПАБЛАНКА» 0 днів (арк. спр. 33). Відповідно до листків непрацездатності №14648640-2028754896-1, №14648640-2029367974-1, №14648640-2029839300-1 [PERSON] в лютому 2025 року перебував на лікарняному весь місяць (арк. спр. 43 45).За вказаний період йому нараховано за дні перебування на лікарняному за рахунок фонду соціального страхування 12886,65 грн., усього нараховано 12886,65 грн. (арк. спр. 33). В березні 2025 року [PERSON] відпрацьовано на підприємстві ТОВ «КАПАБЛАНКА» 1 день (арк. спр. 34). Відповідно до листків непрацездатності №14648640-2029839300-1, №14648640-2030224247-1, №14648640-2030410611-1 [PERSON] в березні 2025 року перебував на лікарняному з 01.03.2025 по 17.03.2025. За вказаний період йому нараховано заробітну плату згідно посадового окладу 352,38 грн., премію 28,57 гри., компенсацію за невикористану відпустку 22562,26 грн.; за дні перебування на лікарняному за рахунок фонду соціального страхування - 19636,80 грн.; усього нараховано 42580,01 грн. (арк. спр. 34). Усього з листопада 2024 р. по березень 2025 р. позивачеві нараховано 130083,46 грн. (до сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб). Із належної до виплати суми позивач отримав від фонду соціального страхування 53393,68 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: №10 від 10.03.25, №16 від 15.03.25, №17 від 26.03.25, №1022 від 11.04.25 (арк. спр. 49 52). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці»працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1\~ст.47 КЗпП України,\~роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~частин 1, 2 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Капабланка» з 04 травня 2023 року до 18.03.2025 року. Враховуючи надані [PERSON] докази нарахованих йому сум та надані ТОВ «КАПАБЛАНКА» докази щодо їх часткової виплати суд доходить висновку, що заборгованість ТОВ «Капабланка» перед позивачемз виплати заробітної плати становить 130083,46 грн. нарахованих сум 53393,68 грн. виплачених сум = 76689,78 грн. Грошова компенсація за невикористану відпустку вже увійшла до цієї суми, тому до стягнення не підлягає. Доказів наявності у позивача іншої невикористаної відпустки (більшої тривалості, за інший період) справа не містить. Відповідно до частин 1, 2 статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку сторонами не надано суду достатньої інформації та відповідних доказів, необхідних для здійснення розрахунку такого середнього заробітку судом у відповідності до вимог Постанови абз. 5 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Згідно зазначеної норми, обчислення середньої\~заробітної плати\~для оплати\~часу відпусток,\~надання матеріальної\~(грошової)\~допомоги або\~виплати компенсації\~за невикористані\~відпустки проводиться\~виходячи з\~виплат за\~останні 12\~календарних місяців\~роботи,\~що передують\~місяцю надання\~відпустки,\~надання матеріальної\~(грошової)\~допомоги або\~виплати компенсації\~за невикористані\~відпустки. Обчислення\~середньої заробітної\~плати для\~виплати компенсації\~за невикористані\~відпустки,\~на які\~працівник набув\~право до\~31\~грудня 2023\~р.,\~проводиться виходячи\~з виплат,\~нарахованих у\~2023\~році. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку, матеріальна (грошова) допомога. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць. У всіх інших випадках середня\~ заробітна плата обчислюється виходячи з виплат заостанні двакалендарні місяціроботи,що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`я зана відповідна\~виплата. Якщо протягом останніх двох календарних\~ місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`я зана відповідна виплата, працівник не працював, середня\~ заробітна плата обчислюється виходячи з виплат запопередні два місяці\~роботи. Так, в грудні 2024 року лютому 2025 року позивач не працював (перебував на лікарняному). Отже, для обрахунку потрібні дані за жовтень листопад 2024 року. Відомостей про роботу в жовтні 2024 позивача у справі відсутні. Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку слід задовольнити частково, а саме з покладенням обов`язку здійснити розрахунок такого середнього заробітку за період з дня звільнення до дня ухвалення рішення суду, тобто станом на 04.09.2025, на відповідача. Вимогу позивача про стягнення на його користь моральної шкоди слід задовольнити частково з таких міркувань. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Несвоєчасна виплата заробітної плати свідчить про порушення права позивача на оплату праці, що призвело до моральних страждань позивача і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначене, на думку суду, є безумовною підставою для компенсації заподіяної моральної шкоди. Враховуючи характер порушення трудових прав позивача, його тривалість, вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. в задоволенні решти позовних вимог в цій частині слід відмовити за їх недоведеністю. 5. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди і відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі: 1211,20 х 5000 / 50000 = 121,12 грн. Судовий збір за позовні вимоги про стягнення заробітної плати та середнього заробітку, в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач від його сплати звільнений, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial