Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

І. Зміст спору Позивач звернувся в суд з позовом до Іваничівської селищної\~ради Володимирського\~району Волинської\~області про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишила. Разом з [PERSON] (спадкодавцем) були зареєстровані позивач та батько позивача (чоловік спадкодавця) [PERSON] . Вони фактично прийняли спадщину, однак ні позивач, ні батько після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори не звертались. [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] проживав разом з батьком на момент його смерті, доглядав його та фактично прийняв спадщину. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за номером [ADDRESS] . Дозвіл на будівництво будинку був наданий [PERSON] . Батьки позивача фактично побудували будинок, перебуваючи в шлюбі, однак не оформили належним чином право власності на цей будинок. Заповіту за життя [PERSON] також не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до Іваничівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . Також позивач виготовив технічний паспорт на будинок. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та запропоновано звернутися до суду для встановлення права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що є предметом даного позову - в порядку спадкування. Враховуючи, що постановою нотаріуса від 17 січня 2025 року №14/02-31 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то позивач вважає, що право на реалізацію його спадкових прав, шляхом визнання права власності на спадкове майно, підлягає судовому захисту. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи міститься заява позивача від 15.07.2025 року, в якій просить суд справу розглянути без його участі за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги позивач підтримує. В матеріалах справи також наявне клопотання Іваничівського селищного голови Володимирського району Волинської області Томашевської Л. про здійснення розгляду справи без участі представника селищної ради та визнання позовних вимог у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 27.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 27.08.2025 року. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З 13.02.1957 року [PERSON] та [PERSON] одружились (а.с.7). У 1963 році [PERSON] видано свідоцтво на забудову садиби на земельній ділянці 0,07 га в с. Іваничі Володимирского району Волинської області (а.с.13). З технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна слідує, що житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами побудовано у 1990 році, навіс у 1991 році (а.с. 14-17). Право власності па зазначений житловий будинок в установленому законом порядку зареєстровано не було, що підтверджується відповіддю від 03.04.2025 № 1713/01-04 (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с. 9). Згідно з Довідкою ЦНАП Іваничівської селищної ради від 28.04.2025 року, що останнім зареєстрованим місцем проживання померлої був будинок [ADDRESS] (а.с.11). За життя [PERSON] заповіту не складала, після її смерті спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на спірний об`єкт. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги, шляхом спільного проживання за однією адресою. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 122/2009 (а.с.31-35). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем за однією адресою. Заповіти/спадкові договори від імені спадкодавця у Спадковому реєстрі відсутні. (а.с.26-28). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с. 10). За життя [PERSON] заповіту не склав, після йогосмерті спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на спірний об`єкт. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, шляхом спільного проживання. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Заповіти/спадкові договори від імені спадкодавця у Спадковому реєстрі відсутні. (а.с.29-30). Оскільки правовстановлюючий документ на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується постановою державного нотаріуса Іваничівської ДНК Волинської області Кононенко Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2025 року № 14/02-31 (а.с.18). Відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальній конторі, тому позивач змушений звернутись із позовом до суду. Відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. VI. Висновки суду З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] ; у передбачений законом спосіб прийняв спадщину після своєї матері та батька; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] входить спірний житловий будинок з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами однак, право власності на такий не було зареєстровано у встановленому законом порядку, внаслідок чого відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно, суд дійшов висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав, як визнання за ними права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. З огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . VIІ. Судові витрати Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі потрібно віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved