Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказала, що 19 вересня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Ще до реєстрації шлюбу у відповідача та позивачки народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання та ведення спільного господарства подружжя припинило у 2019 році. Позивачка прохає розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду від представника позивачки адвоката Шевченка С.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на наведене, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 19 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.5/ Сторони мають спільну дитину народжену до шлюбу: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.8/ Судом також встановлено, що позивачка не має намірів зберегти сім`ю, сім`я фактично припинила існування, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивачки на правничу допомогу в сумі 2000 грн. підтверджуються договором про надання правової допомоги від 09.05.2025 року, рахунком-фактурою, платіжною інструкцією та детальним описом наданих послуг. /а.с.9-13/ При цьому, вартість правничої допомоги 2000 гривень визначена безпосередньо у договорі про надання правничої допомоги. Суд враховує, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №\~\~ 922/1964/21\~\~ (провадження № 12-14гс22)). Відповідач заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу не надав. Понесені витрати підтверджено відповідними документами, що доводить їх реальність. Заявлена сума витрат на правничу допомогу на думку суду є співмірною зі складністю справи та наданими послугами. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.

Outcome: approved