Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 22.07.2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Батько дитини [PERSON] , участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість. А тому, просить суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада», на адресу суду повернуто поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».Відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 22.07.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 23.07.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, постановив ухвалу про роз`єднання позовних вимог. 24.07.2025 суд відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 26.08.2025. 26.08.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Суд встановив, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 05.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Викладені обставини підтверджуються долученими до позову копіями: паспорта позивачки, паспорта відповідача, свідоцтва про шлюб, свідоцтвапро народження дитини, витягом з реєстру територіальної громади. Застосовані норми права Згідно ст.141Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Як слідує з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Суд встановив, що неповнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою [PERSON] , знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, записаний таким в свідоцтві про її народження, добровільно коштів на утримання дитини не надає, фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на позивача, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька рівною мірою. Домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є батьком дитини, не допомагає позивачці її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів. За наведених обставин вимоги позивачки ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 провадження 61-22317св19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, ненадання відповідачем доказів неналежного стану здоров`я, перебування на його утриманні інших осіб, чи інших обставин, які б мали значення при визначенні розміру аліментів, а тому приходить до висновку, про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 22.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.141,150,180-183,191СК України,

Outcome: approved