Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

у квітні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 267 415,58 грн, яка складається із заборгованості: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 7 583,19 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 834,15 грн, три відсотки річних у розмірі 208,80 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення в розмірі 28 258,87 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 3 108,48 грн, три відсотки річних у розмірі 778,09 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 93 346,13 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 10 268,07 грн, три відсотки річних у розмірі 2 570,22 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 41 254,51 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 3 924,49 грн, три відсотки річних у розмірі 961,00 грн, пеню в розмірі 665,89 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 62 818,58 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 5 714,52 грн, три відсотки річних у розмірі 1 363,61 грн, пеню в розмірі 983,38 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі 1 237,90 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води в розмірі 1 356,51 грн; з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 78,12 грн; з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води 101,08 грн, а також 4 011,23 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивувало тим, що з 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг за адресою: вул. Героїв Маріуполя, буд. 7, в м. Києві, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 року в зв`язку із зміною законодавства, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку відповідачі не відмовлялися (не відключалися). Відповідачам надавалися житлово-комунальні послуги, однак вони своєчасно не сплачували кошти за їх споживання, в результаті чого утворилась заборгованість з оплати за періоди: до 01.05.2018 року, з 01.05.2018 року, а також з 01.11.2021 року, в зв`язку із чим, позивач просить солідарно стягнути суму заборгованості в загальному розмірі 267 415,58 грн з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України, а також пені відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 25.04.2025 року відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 233-234). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Судові повістки, направлені судом за місцем реєстрації відповідачів, повернулися до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд на підставі статті 280 ЦПК України вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] з 28.04.1994 року, [PERSON] з 03.02.1997 року та [PERSON] з 04.02.2010 року, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору № 602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - КП «Київтеплоенерго». Надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, тут і далі - чинних на момент виникнення спірних правовідносин, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Встановлено, що з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Згідно з розрахунками заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , обліковується заборгованість: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 7 583,19 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення в розмірі 28 258,87 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 93 346,13 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 41 254,51 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 62 818,58 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі 1 237,90 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води в розмірі 1 356,51 грн; з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 78,12 грн; з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води 101,08 грн. Крім того, згідно з наявними в матеріалах справи розрахунками, відповідачам нараховані на заборгованість: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання інфляційну складову боргу в розмірі 834,15 грн, три відсотки річних у розмірі 208,80 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення інфляційну складову боргу в розмірі 3 108,48 грн, три відсотки річних у розмірі 778,09 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води інфляційну складову боргу в розмірі 10 268,07 грн, три відсотки річних у розмірі 2 570,22 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії інфляційну складову боргу в розмірі 3 924,49 грн, три відсотки річних у розмірі 961,00 грн, пеню в розмірі 665,89 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води інфляційну складову боргу в розмірі 5 714,52 грн, три відсотки річних у розмірі 1 363,61 грн, пеню в розмірі 983,38 грн. Позивачем належним чином здійснювалось постачання теплової енергії та гаряче водопостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), що підтверджується: корінцями нарядів, згідно з якими, починаючи з 28.10.2019 року по 30.10.2024 року в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснювалося включення (початок опалювального сезону) та відключення (кінець опалювального сезону) опалення; актами прийняття теплового вузла обліку, затвердженими 26.01.2007 року, 01.02.2007 року, 20.03.2007 року, та 26.11.2015 року; актами про готовність вузла комерційного обліку, складеними 10.07.2018 року, 18.09.2020 року, 19.10.2021 року, 06.01.2022 року, 28.04.2022 року, 11.05.2022 року, 09.06.2022 року, 24.04.2023 року, 28.04.2023 року, 08.04.2024 року, 09.04.2024 року; актом перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії від 18.11.2024 року; відомостями споживання, в тому числі по добовими, та обліку теплової енергії, а також реєстрації параметрів споживання за 2018-2024 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. За змістом п. п. 24, 25, 26 вищенаведених Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Підтвердженням повного і беззастережного акцепту умов вказаного договору є факт отримання послуг споживачами. Суд звертає увагу, що відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні покладено солідарний обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідачі належним чином не виконали своїх зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. На спірні правовідносини також поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 року № 206. Також позивач має право на стягнення пені відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, суд дійшов висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в заявленому розмірі з урахуванням інфляційних втрат, 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання, за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення, за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води, за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії, в тому числі пені, за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води, в тому числі пені, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води, з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення, з обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води, в загальному розмірі 267 415,58 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 337,08 грн з кожного.

Outcome: approved