Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Пілінський С.І. 08.01.2025 р. звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 02.10.2024 року [PERSON] звернувся до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Працівники поліції, які прийняли заяву від [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення та отриманих від останнього пояснень, будь-яких дій, щодо проведення огляду місця події по вул. Лесі Українки, 40 в м. Кам`янець Подільському, огляду транспортного засобу на наявність пошкодження лакофарбового покриття автомобіля та механічного пошкодження не проводили, чим не було підтверджено чи спростовано свідчення [PERSON] , окрім того, працівники поліції не опитали громадян яких [PERSON] підозрював у причетності до пошкодження транспортного засобу. Цим самим працівники поліції самоусунились від виконання своїх службових обов`язків, передбачених ст.251 КУпАП, якою передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~ст. 255\~ КУпАП. В подальшому 15.10.2024 року [PERSON] з аналогічною заявою звернувся до Кам`янець Подільському РУП ГУНП у Хмельницькій області у зв`язку із пошкодженням автомобіля Тойота д.н.з. [NUMBER] . 15.10.2024 року оперуповноважений СРЗПВ ВКП Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькі області старший лейтенант поліції Д. Махніцький склав протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. В подальшому працівник поліції опитав [PERSON] , останній будь-яких доказів того, що дійсно пошкоджений автомобіль належить йому, які пошкодження ним були виявлені як до проколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію так і до письмових пояснень не повідомляв. В свою ж чергу, працівник поліції, які прийняв заяву про вчинення кримінального правопорушення огляду транспортного засобу на наявність пошкодження лакофарбового покриття автомобіля та механічного пошкодження не проводив, чим не було підтверджено чи спростовано свідчення [PERSON] . За результатами перевірки, сержантом поліції Д. Заводним було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №272071 від 25.10.2024 року та серії ВАД №272072 про вчинення позивачем правопорушень передбачених ст. 173 КУпАП. Вказані протоколи про адміністративне правопорушення були скеровані до Кам`янець Подільського міськрайонного суду та за результатами розгляду адміністративних справ, постановами Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 29.11.2024 року та від 12.12.2024 року провадження у цих справах про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, які інкримінувались [PERSON] , на підставі п.1 ст.274 КУпАП, закриті у зв`язку з відсутністю в його діях складу цих правопорушень. На переконання представника позивача здійснення проваджень у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які в подальшому закриті судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчать про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали вказане провадження. Підставою для відшкодування шкоди є закриття справ про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Позивач та його представник просять суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 20\~000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити повністю. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 03.02.2025 р. через систему електронний суд направлено відзив у якому представник відповідача вказав, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи у порядку постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» лише виконують рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями Держави або державних органів, крім того Головне управління Казначейства не здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам. Відповідно до п. 35 Порядку виконання рішень безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам здійснюється Державною казначейською службою України. Державна казначейська служба України та Головне управління Казначейства є окремими юридичними особами. Головне управління Казначейства виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного кодексу України. Позивач визначив відповідачем по справі Головне управління Казначейства, проте у контексті позовної заяви та додатків до неї, позивач жодним чином не довів та не обґрунтував, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність Головне управління Казначейства завдало останньому, та у чому полягала протиправність їх діяння як відповідача. Жодним законодавчим актом, нормативно-правовим актом не передбачено покладення відповідальності на органи Державної казначейської служби України за дії інших юридичних осіб та Держави України в цілому. Позивач в своєму позові помилково ототожнює Державу Україну з державним органом Головним управлінням Казначейства, що є порушенням ч. 2 ст. 176 ЦК України, відповідно до якої, юридичні особи, створені державою, якою і є Головне управління Казначейства, не відповідають за зобов`язаннями Держави. Головне управління Казначейства не перебувало із позивачем у цивільно - правових відносинах, а тому не завдавало і не могло завдати останньому шкоди. Саме державний орган (посадова особа державного органу), який своїми протиправними діями/бездіяльністю завдав шкоду є відповідачем, а не Головне управління Казначейства. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 06.02.2025 року через систему електронний суд представником відповідача направлено відзив на позов в якому зазначно, що позивач не надав суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів начебто спричиненої йому моральної шкоди, не надано доказів на підтвердження перенесених ним душевних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими, крім того позивач не наводить навіть жодних розрахунків заявленої ним суми на відшкодування моральної шкоди. Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (стаття 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Рішеннями суду в установленому порядку не визнано незаконність дій працівника поліції. Крім цього, складений працівниками поліції протоколи про адміністративне правопорушення не є актами, які встановлюють, змінюють чи скасовують норми права у відповідній сфері відносин, або породжують права і обов`язки для позивача. Водночас, постановами Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2024 року та постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2024 року не встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дії працівника поліції щодо позивача не відповідали вимогам закону - вчинені поза межами наданих йому повноважень чи в не передбачений законом спосіб. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції та відповідно до статті 251 КУпАП є одним із видів доказів, що перелічені у цій статті. Протокол як доказ підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою (органом) справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Таким чином представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. В судовому засіданні представник поданий відзив підтримав, просив відмовити у задоволенні позову, просить суд врахувати правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного суду в постанові від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали справ про адміністративні правопорушення № 676/7308/24 та № 676/7309/24, суд встановив наступне. 25.10.2024 року на позивача поліцейським офіцером громади СПОГ № 1 ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП сержантом поліції Заводним Д. було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД №272071 (а.с.5) згідно якого, 01.10.2024 року близько 01 год. 00 хв. в м. Кам`янець-Подільському по вул. Лесі Українки в дворі будинку №40, [PERSON] облив зеленою фарбою автомобіль марки Мерседес Віто державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії позивача кваліфіковані поліцією за\~ст. 173 КУпАП. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2024 року по справі №676/7309/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП по факту обвинувачення позивача у вчиненні ним 01.10.2024 року хуліганських дій провадження у справі було закрито на підставі п.1\~ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення. Постанова не оскаржувалась, набрала законної сили 10.12.2024 року (а.с.11). 25.10.2024 року на позивача поліцейським офіцером громади СПОГ № 1 ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП сержантом поліції Заводним Д. було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД №272072 (а.с.4) згідно якого, 13.10.2024 року близько 23 год. 50 хв. в м. Кам`янець-Подільському по вул. Лесі Українки в дворі будинку №40, [PERSON] облив зеленою фарбою автомобіль марки Мерседес Віто державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії позивача кваліфіковані поліцією за\~ст. 173 КУпАП. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2024 року по справі №676/7308/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП по факту обвинувачення позивача у вчиненні ним 13.10.2024 року хуліганських дій провадження у справі було закрито на підставі п.1\~ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КУпАП. Постанова не оскаржувалась, набрала законної сили 24.12.2024 року (а.с.12-13). Порушення справи в адміністративному порядку на позивача завдало йому моральної шкоди, що має прояв в приниженні честі та гідності, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих стосунків, він вважає, що дані справи не мали мати місця, оскільки, вказаних дій він не вчиняв. Задля відновлення справедливості відносно його ім`я, та компенсації його моральних страждань завданих вищевказаними протоколами звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, встановлений\~Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Цей порядок відповідно до\~статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~розповсюджується на заподіяння фізичній особі шкоди внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених\~законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю"\~та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Як випливає із змісту наведеної статті Закону, він впорядковує порядок відшкодування шкоди за рахунок держави незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду у випадках, передбачених частиною 1\~ст. 1176 ЦК України. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, за змістом статті 2 Закону, виникає у випадках: 1)постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1\~ст.1176\~ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно з\~ст. 1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. В ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності, яке визнано незаконним і скасовано рішенням суду, в зв`язку з чим наявні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок такого незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з вимогами\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. В своїй позовній заяві позивач посилається на встановлений факт незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності. А факт наявності моральної шкоди, полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих стосунків позивача. Згідно пункту 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р.№ 4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є правомірними і підлягають до задоволення. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо відсутності підстав задоволенння позову з посиланням на правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 22\~січня 2025\~року у\~справі №\~335/6977/22 оскільки на переконання суду мають місце не релевантні обставини оскільки в зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду розглядалися підстави відшкодування державою шкоди в зв`язку із діями патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі подальшого закриття справи. В справі що розглядається протоколи відносно позивача складалися поліцейським офіцером громади СПОГ № 1 ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП сержантом поліції Заводним Д. який за посадою не відноситься до офіцера патрульної поліції, має повноваження на здійснення оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, що підтверджується положеннями витребуваної судом у представника відповідача копією посадової інструкції поліцейського офіцера сектору поліцейських офіцерів громади № 1 відділу взаємодії з громадами Кам`янець-Подільського РАП ГУНП в Хмельницькій області Заводного Д.К.(а.с.74-78), в т.ч. п.2.5,2.7, 2.8 інструкції. При визначені розміру моральної шкоди суд враховує особу позивача який є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення(а.с.5), зміст пред`явлених позивачу обвинувачень час розгляду справ про адміністративні правопорушення, що до позивача було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та враховуючи вимоги розумності, добросовісності, виваженості, справедливості, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням останнього до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного,

Outcome: partial