Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

[PERSON] зернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: ООП Свалявської міської ради Закарпатської області, [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опікунства та призначення опікуна, у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити опіку над [PERSON] та призначити опікуном [PERSON] для [PERSON] . Суд своєю ухвалою від 05.06.2025 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.06.2025 року суд доручив Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги призначити адвоката особі, стосовно якої суд розглядає справу про визнання фізичної особи недієздатною - [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] при розгляді цивільної справи №306/965/25. Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 24, 25 ч.1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" у разі залучення адвоката судом від 29.04.2025 року за №017/05.2-7/5287 - у справі № 306/965/25 особі, стосовно якої суд розглядає справу про визнання фізичної особи недієздатною [PERSON] призначено адвоката Новікову Інну Станіславівну. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.06.2025 року суд призначив у справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , проведення якої доручив спеціалістам Закарпатської філії СЕ ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України". Провадження в справі, на час проведення експертизи, суд зупинив. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.08.2025 року суд поновив провадження у справі за заявою[PERSON] , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області, [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опікунства та призначення опікуна зі стадії підготовчого засідання. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року на 13:30 годину 01.09.2025 року. Заявник подав до суду заяву (вх.№6523) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Просить задовольнити вимоги про визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна [PERSON] з підстав зазначених у заяві (вх.№4090) за наявними у справі доказами. Представник заінтересованої особи ООП Свалявської міської ради Закарпатської області спеціаліст відділу з питань соціального захисту населення Свалявської міської ради Рипкович Т.В. (довіреність від 13.06.2025 року за №02-14/2737) подала до суду заяву (вх.№4377) про розгляд справи без участі представника ООП Свалявської міської ради за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо заявлених вимог не подано. Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Новікова Інна Станіславівна (доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 24, 25 ч.1 ст.14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" у разі залучення адвоката судом від 29.04.2025 року за №017/05.2-7/5287) подала до суду заяву (вх.№6505) про розгляд справи у відсутності особи, стосовно якої суд розглядає справу про визнання фізичної особи недієздатною та його представника. Дослідивши письмові докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - заявник, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: В частині вимоги про визнання особи недієздатною, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 4, 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; ч.1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 30 ЦК України - цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється ЦК України і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом; ст. 39 ЦК України - фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 297 ЦПК України - у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України - суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (правова позиція Верховного Суду у постанові від 19.10.2016 року, справа № 6-384цс16: "висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений»). Судом досліджено висновок судово-психіатричного експерта № 310 Закарпатської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 02 липня 2025 року, згідно якого суд встановив, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді Вираженої судинної деменції (F01), про що свідчать дані про початок захворювання у похилому віці, дані динамічного спостереження у лікаря-психіатра та невропатолога, прогресуюче зниження пам`яті, інтелекту, нездатність до самообслуговування, потреба у сторонньому догляді та нагляді. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України - фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК Україн - строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч.6 ст.300 ЦПК України. Також суд роз`яснює заявнику, що суд може скасувати рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. В частині вимоги про встановлення опіки та призначення опікуна, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 41 ЦК України - правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун; ст. 55 ЦК України - опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки; ст. 58 ЦК України - опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. 62 ЦК України - опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до п. 2.4, 3.1 Правил опіки та піклування - опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Відповідно до ч.4 ст. 63 ЦК України - опікун призначається з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (у відповідності до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю сладають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки). [PERSON] (заявник) є онуком [PERSON] , який зможе йому надавати постійну допомогу у догляді, здійснювати фактичне опікунство над ним, забезпечуючи реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України - над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; ч.1 ст. 60 ЦК України - суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом досліджено: рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області від 23 червня 2025 року за №165 "Про затвердження подання до суду про призначення опікуна", згідно якого затверджено подання органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України щодо доцільності призначення [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України - опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (правова позиція Верховного Суду у постанові від 07.04.2022 року, справа №712/10043/20 «при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна"). Згідно п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 року № 34/166/131/88 для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун. При призначенні опікуна беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун призначається як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Отже, призначення опікуна недієздатній особі здійснюється за поданням органу опіки та піклування. Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 року, справа №712/10043/20 зазначено: "при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 №34/166/131/88 Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680). Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 63 ЦК України - опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Поскільки вимога [PERSON] провизнання [PERSON] , [INFO] недієздатним підлягає задоволенню, враховуючи, що встановлення опіки у разі визнання особи недієздатною та призначення опікуна є забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою (у такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства про захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи), суд вважає за необхідне встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , поскільки в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є недієздатним, ООП Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області надано суду подання про призначення опікуном [PERSON] - [PERSON] , яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, з врахуваням інтересів особи, стосовно якої суд розглядає справу про визнання фізичної особи недієздатною та стосунків між ним та підопічним. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт, які підтверджено належними та допустимими доказами та мету встановлення факту, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити. При таких обставинах суд вважає, щовизнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення: впливає на його права й обов`язки та інтереси особи, яка є недієздатною. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат (ч.7 ст.297 ЦПК України). Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved