Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

\~Адвокат Дашинич О.Б. в інтересах в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4625887500:04:002:0017; визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 1032 кв. (0.1032 га) м. в наступних частках: [PERSON] - 4/5, [PERSON] - 1/5 відповідно до варіанту № 1 Висновку експерта № 022/24 від 02.12.2024 р. Визнати право власності на земельну ділянку площею 207 кв. м. (0.0207 га) за [PERSON] в цілому відповідно до варіанту №1 розподілу земельної ділянки Висновку експерта № 022/24 від 02.12.2024 р. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 11.12.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] успадкував 4/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017. Також, 11.12.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, [PERSON] успадкував 1/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017. Відповідно, 29.10.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, відповідач [PERSON] успадкувала 1/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017. Наявність у власності відповідача 1/6 частки на спільну земельну ділянку перешкоджає позивачам в повній мірі реалізовувати правомочності як власників земельної ділянки. Добровільно провести поділ земельної ділянки в натурі не видається за можливе. Більше того, відповідачка не бере участі в догляді та утриманні земельної ділянки, не цікавиться її станом, не сплачує жодних платежів пов`язаних з утриманням земельної ділянки. Натомість її частка у праві власності на землю перешкоджає позивачам вільно розпоряджатись своєю часткою на цю землю, оскільки вони позбавлені законної можливості здавати в оренду земельну ділянку чи відчужити її. Позивачі та відповідач не можуть досягнути згоди з питань спільного користування земельною ділянкою, а тому позивачі змушені звернутись до суду для захисту своїх прав та поділу земельної ділянки в натурі. Ухвалою судді від 31 січня 2025 року позов залишався без руху. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, з її розглядом в порядку загального позовного провадження. 04.03.2025 відповідач [PERSON] надіслав до суду клопотання, відповідно до якого, зазначає, що в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться справа №944/1215/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кушнерик Наталії Петрівни про визнання недійсними заповіту та свідоцтв про право на спадщину. 25.03.2025\~ представник\~позивача адвокат\~Дашинич О.Б.\~надіслала до\~суду заперечення\~на клопотання\~про зупинення\~провадження у\~справі,\~відповідно до\~якого\~зазначає,\~що наявність ще одного спору між тими самими сторонами жодним чином не впливає на можливість вирішення спору про поділ належного сторонам майна. Аргументи відповідача, що поділ майна унеможливить виконання ймовірного рішення у справі про визнання заповіту недійсним, є неспроможними з огляду на те, що цивільний процесуальний закон не передбачає зупинення провадження у справі для забезпечення можливості виконання рішення у іншій справі. Повинна мати місце об`єктивна неможливість розгляду саме даної справи. Просить відмовити у задоволенні клопотання. Ухвалою суду від 11 червня 2025 року відмовлено у зупиненні провадження у справі. Ухвала суду набрала законної сили. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, в обґрунтування заперечення зазначила, що сам факт права позивачів на виділ часток відповідачем не заперечується, однак відповідач не може погодитись з порядком (варіантом) виділу часток. Позивачі провели судову земельну технічну експертизу на предмет визначення варіантів поділу земельної ділянки відповідно до їх часток у спільній сумісній власності і вони це проводять одноособово без врахування побажання відповідачки. Запропонований варіант поділу не забезпечує можливості автономної експлуатації земельної ділянки відповідачкою. Не відповідає дійсності також твердження позивачів, що відповідачка добровільно провести поділ земельної ділянки в натурі не бажає. Наочно не було вказано відповідачці місце знаходження її земельної ділянки і її місце розташування є невідоме. З наведених вважає, що права відповідачки щодо здійснення своїх прав щодо володіння, розпорядження, користування її земельної ділянки є порушені, що дає підставу просити суд відмовити позивачам у задоволенні їхніх вимог. 21.08.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, та відклав його ухвалення та проголошення на 15:00 год 28.08.2025. Заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши в порядку загального позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.12.2019 державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017, право власності на вказане спадкове майно було зареєстровано за позивачем [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2019, зареєстровано в реєстрі за №1087, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 400215751 від 11.10.2024). Окрім цього, 11.12.2019 державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017, право власності на вказане спадкове майно було зареєстровано за позивачем [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2019, зареєстровано в реєстрі за №1088, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 400215751 від 11.10.2024). Також, 29.10.2019 державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/6 земельної ділянки, загальною площею 0.1239 га, що розташована за адресою: с.Рясне-Руське, кадастровий номер 4625887500:04:002:0017, право власності на вказане спадкове майно було зареєстровано за відповідачем [PERSON] (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2019, зареєстровано в реєстрі за №853, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 400215751 від 11.10.2024). Згідно наявного в матеріалах справи висновку експерта №022/24 від 02.12.2024, схеми розподілу земельної ділянки № [NUMBER] , з кадастровим номером 4625887500:04:002:0017, виготовленого ФОП [PERSON] , визначено варіант можливого виділення в натурі часток із вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 4625887500:04:002:0017. А саме, [PERSON] і [PERSON] пропонується земельна ділянка загальною площею 1032 кв. м 3 наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 131,43 м; 7,32 м; 130,66 м; 8,66 м - див. синій штрихований колір Таблиці №2 додатку до Висновку. [PERSON] пропонується земельна ділянка загальною площею 207 кв. м (заокруглено) з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 8,66 м; 24,34 м; 8,79 м; 23,76 м - див. зелений штрихований колір Таблиці №2 додатку до Висновку. Прохід (проїзд) до обох земельних ділянок можливий по наявним дорогам з півночі і півдня. (див. опис меж досліджуваної ділянки). Згідно з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової власності (спільне майно). Статтею 41Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.1, ч.3 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Згідно з ч.1, ч.2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно з положеннями статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Стаття 365 Цивільного кодексу України регулює правовідносини щодо припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Водночас реалізація співвласником свого суб`єктивного права, передбаченого зазначеною статтею (подання відповідного позову з доведенням обставин, передбачених частиною першою статті 365 Цивільного кодексу України, внесення вартості частки відповідача на депозитний рахунок суду), спрямована не лише на припинення правовідношення спільної власності (пункт 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України), а саме на набуття відповідного права за рахунок припинення права власності іншого співвласника, що передбачене пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (визнання права). Набуття права власності позивачем на припинену частку відповідача у спільному майні в порядку статті 365 Цивільного кодексу України відповідає визначеній частиною п`ятою статті 11 Цивільного кодексу України підставі виникнення цивільних прав та обов`язків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2024 року у справі №671/1543/21, провадження №61-18278сво23 дійшов висновку, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. Жодних доказів, які б свідчили, що припинення права спільної часткової власності відповідача на 1/6 частку земельної ділянки може завдати істотної шкоди її інтересам та інтересам членів її сім`ї, а також що це становитиме це для нього надмірним тягарем, всупереч вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем суду не надано. Оскільки вже наявний висновок експерта та план поділу земельної ділянки, вважаю, що при здійсненні поділу земельної ділянки між позивачами та відповідачем необхідно врахувати вищевказаний висновок експерта та план поділу за для недопущення порушення меж уже сформованих (новоутворених) земельних ділянок. Враховуючи викладене, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги про поділ земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перебуває в спільній частковій власності, знайшло своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплаті судового збору у сумі 968 грн 96 коп.

Outcome: approved