Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Управління сім`я, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просить визначити йому спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] [INFO] , шляхом надання йому можливості спілкуватись за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо та бачитися з сином - [PERSON] за місцем проживання (перебування) у випадку коли батько буде знаходитись на території України, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров`я сина в такі дні: - кожного понеділка по п`ятницю з 18 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин за київським часом, спілкування шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо; - кожної суботи з 11 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин за київським часом спілкування шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо; - кожної неділі з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин за київським часом спілкування шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо, а також під час перебування батька - [PERSON] на території України: - кожної суботи з 11 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин особисті побачення з дитиною в місцях культурно-розважального характеру, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини; - кожної неділі з 14 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин особисті побачення з дитиною в місцях культурно-розважального характеру в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини. У святкові дні: - день народження сина - [PERSON] [INFO] із 17 години до 20 години у випадку присутності батька на території України або з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за київським часом спілкування шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо; - Різдво Христове - 24 грудня із 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у випадку присутності батька на території України особисті побачення з дитиною за місцем проживання батька без присутності матері дитини (святий вечір в колі дідуся та бабусі по лінії батька); - Великодні свята - вихідний понеділок (наступний після Великодня) із 17 години до 20 години, особисті побачення з дитиною в місцях культурно-розважального характеру, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини. Зобов`язати [PERSON] , поважати батьківські права [PERSON] та не чинити перешкод у його спілкуванні з дитиною [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] про зміну фактичного місця проживання, навчання дитини [PERSON] , за допомогою телефонного, електронного, поштового зв`язку на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . Станом на сьогодні, він позбавлений можливості спілкуватися з дитиною в тій мірі, яка б давала сину можливість розвиватися, оскільки відповідач чинить перешкоди для її участі у вихованні дитини. З моменту окремого проживання батька від дитини, він надає сину регулярну щомісячну допомогу шляхом переказу на банківську карту матері дитини грошових сум, що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк». Поряд з цим, з моменту окремого проживання, батько дитини неодноразово та стабільно проявляв належне піклування відносно сина, активно виявляв своє бажання в частині участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та певний період часу мати дитини - [PERSON] позивачу жодних заборон не чинила, у зв`язку з чим необхідності звертатись із позовом до суду у нього не було. Проте, з листопада 2024 року (з липня 2024 року до жовтня 2024 року частково), мати дитини категорично почала перешкоджати бачитись батьку із його малолітнім сином. Остання чинить постійні перешкоди, забороняє спілкуватись з сином та дозволяє спілкуватись із сином виключно тоді коли Позивач переведе їй чітко встановлену суму грошей не тільки на потреби сина але й на її власні потреби. Так, згідно з скріншотів листування, Відповідач вказує, що заблокує позивача, погрожує, що батько більше ніколи не побачить сина, також що вона скаже сину, що його батько помер щоб син його забув. Поряд з цим, відповідно до вказаного листування спостерігається, як мати дитини шантажує позивача вказуючи, що спілкування батька та сина будуть тільки після того, як матері скинуть грошові кошти на рахунок, у всіх інших випадках мати забороняє сину спілкуватись із батьком за допомогою мобільного зв`язку. Окрім того, мати дитини часто змінює номер телефону застосунку «Вайбер» сина на свій, за наслідками чого батько не може додзвонитись до сина та в подальшому змушує Позивача купити сину мобільний телефон для спілкування за допомогою мобільних застосунків, на що батько погоджується, після чого його знову ігнорують та не дають можливості спілкуватись із сином чи узгодити будь-які інші моменти (в тому числі покупку мобільного телефону), так як Відповідач розпочинає скандал, обзиває та погрожує Позивачу після чого пропадає на деякий час. Відтак, між сторонами існує спір, який полягає у неможливості Позивача та Відповідача дійти згоди щодо участі батька у вихованні спільної дитини та вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні дитини із батьком. Однак, Позивач, як батько дитини, хоче і надалі піклуватись про свого сина, активно і стабільно брати участь у процесі його виховання та спілкуванні із ним без будь-яких перешкод. Таким чином, беручи до уваги те, що Відповідач [PERSON] чинить Позивачу [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною, які можуть виникати за годину до такої зустрічі (заздалегідь обумовленої), у Позивача, як у батька дитини, існує вагома підстава для звернення із даним позовом до суду. 14.03.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, який мотивний тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки 2018 року Відповідачці поставлено діагноз: «Дисплазія шийки матки тяжко ступеня». 01 травня 2024 року її госпіталізовано до Медичного центру «Омега-Київ» та проведено операцію «Лапораскопії. Екстирпацію матки з матковими трубами». Відтак, вона опинилась у важкому матеріальному становищі, не маючи достатніх коштів для самостійного утримання сина, тому звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу згідно якого, з Позивача стягнуто на користь Відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, у позові Позивач стверджує, що «вказана заява щодо видачі судового наказу відповідачем подана не з підстав невиконання Позивачем батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, а з власних переконань». Однак, такі судження Позивача не відповідають дійсності, оскільки Відповідачка діяла виключно в інтересах дитини та відповідно до норм Сімейного Кодексу України. Зокрема, звертає увагу на те, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину подається не з підстав невиконання батьківських обов`язків, а виключно на утримання дитини та для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Підстав для відмови у видачі судового наказу судом виявлено не було, відтак суд дійшов висновку про задоволення вимог про видачу судового наказу. Доводи Позивача, які представлені скріншотами діалогу №1,2, які долучені до позовної заяви жодним чином не доводять, що Відповідачка діяла не в інтересах малолітнього сина. Посилання Позивача на те, що «мати вказує, що заблокує позивача», є недоречним, оскільки в скріншоті № 5, пред`явленому Позивачем, Відповідачка висловлює протилежну позицію, а саме: «Я тебе не буду блокувати якщо ми мирно розійдемося. Ніколи не буду. Я обіцяю». Також звертає увагу на те, що безпідставними є твердження позивача про перешкоди в спілкуванні з сином, оскільки скріншотом діалогу № 14 підтверджується позиція матері в протилежному, де вона не змушує, а пропонує йому: «купи малому тоді телефон і пакет стартовий і спілкуйся», оскільки телефон сина було втрачено, а мати не має фінансової можливості купити інший телефон. Також, під час телефонних розмов з Позивачем, Відповідачка повідомила йому номер телефону сина та вкотре сказала, що жодним чином не перешкоджає йому спілкуватися з сином в будь-який час. Однак, Позивач словесно ображав її та не реагував на її прохання. Загалом, надані Позивачем скріншоти діалогів з Відповідачкою свідчать лише про їхні складні особисті відносини, що зумовлюють взаємні образи, конфлікти, різні погляди на життя, які й стали причиною розірвання шлюбу. Проте вони жодним чином не доводять факту створення перешкод в спілкуванні Позивача з сином. Відповідачка, як мати, не перешкоджала Позивачу в спілкуванні з сином, а навпаки намагалась донести до нього, що він, як батько, повинен дбати про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, брати участь у його вихованні, а також надавати йому матеріальну допомогу, оскільки це є безпосереднім обов`язком батьків, передбаченим ст. 180 Сімейного кодексу України - «утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Окрім того, Відповідачка завжди відповідально ставилася до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризується як жителька територіальної громади згідно з характеристикою старости Чернелів-Руського старостинського округу № 35/03.1-19 від 12 березня 2025 року. Натомість, Позивач однобоко висвітлює ситуацію, надає лише скріншоти переписки, які є вирваними з контексту всієї розмови між ним та Відповідачкою, тим самим намагаючись створити хибне уявлення в суду про Відповідачку. Відтак, надані Позивачем скріншоти переписок з Відповідачкою не містять достатньої і достовірної інформації щодо предмету позову, а тому вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, та такими що не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними, достовірними, допустимими, та достатніми доказами. Звертає увагу, що встановлення порядку участі батька у вихованні дитини має відбуватися за бажанням самої дитини, враховуючи вікові потреби малолітньої дитини, інтереси та бажання останнього спілкуватися з батьком. Така позиція відповідає принципам, закріпленим Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), які регламентують врахування найкращих інтересів дитини, зокрема спокій, стабільність, психоемоційний стан дитини та стійке середовище. Слід зазначити, що для встановлення психологічного контакту між батьком та сином необхідно також вчинення відповідних дій з боку матері, яка стверджує, що не заперечує, щоб син спілкувався з батьком, а у випадку необхідності - також органу опіки та піклування, психолога тощо. 21.03.2025 Судом зареєстрована відповідь на відзив, подана представником позивача, згідно якої останній зазначає, що аргументи представника відповідача щодо відсутності порушеного права батька дитини зводяться до викривлення ситуації, та в цілому лише вкотре підтверджує наявність конфліктів, які провокує матір дитини, існування перешкод в частині спілкування сина із батьком, які створює позивач, а також надання таких побачень тільки після отримання так званої «фінансової вигоди» від батька дитини. Поряд з цим, звертає увагу також на те, що представником відповідача не надано жодного доказу, в тому числі будь-якого скріншоту діалогу, який би спростував так звані «вирвані з контексту розмови», як трактує відповідач, чи будь які інші докази, які б спростували наведені в позовній заяві аргументи позивача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2025 постановлено матеріали цивільної справи направити у службу у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської областідля дачі висновку щодо встановлення способу участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , що відображено в протоколі судового засідання. 06.06.2025 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Управління сім`я, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, повернута до суду із Висновком органу опіки та піклування щодо встановлення способу участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 27.06.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності. У поданій заяві представник відповідача вказала, що із Висновком органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Байковецької сільської ради ознайомлені та не заперечують стосовно визначеного у ньому графіку спілкування та побачення батька із сином. Додатково наголосила, що відповідач жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні позивача із сином. Тому, в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами у справі. Представник третьої особи Управління сім`я, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2019, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2024 у справі №607/10714/24 було розірвано. Згідно судового наказу виданого 18.10.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з [PERSON] наказано стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування щодо встановлення способу участі батька у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Байковецькї сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №115 від 03.06.2025, орган опіки і піклування пропонує встановити наступний графік таким чином: - можливості спілкуватися за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо та бачитися із сином за місцем проживання (перебування) у випадку коли батько буде знаходитися на території України, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, інших громадських місцях) що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку, стану здоров`я дитини, не порушуючи режиму дня та в майбутньому його навчання, часу на відпочинок, в тому числі за місцем проживання батька дитини. Основним номером телефону для спілкування за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» вважати номер телефону « [NUMBER] » (зазначений матір`ю). - тричі на тиждень: кожного понеділка та середи з 18 години 30 хвилин до 19 години 00 хвилин за київським часом та кожної суботу з 11 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за київським часом, спілкування шляхом телефонного та або відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram»; - під час перебування батька - [PERSON] на території України: кожної суботи з 11 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин особисті побачення з дитиною в місцях культурно - розважального характеру, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини; кожної неділі з 14 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин особисті побачення з дитиною в місцях культурно-розважального характеру в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини, беручи до уваги бажання дитини та стану здоров`я; у святкові дні: - день народження сина - [PERSON] [INFO] із 17 години до 20 години у випадку присутності батька на території України або з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за київським часом спілкування шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» тощо; - Різдво Христове - 24 грудня із 17 год.00 хв. до 20 год.00 хв. у випадку присутності батька на території України особисті побачення з дитиною за місцем проживання батька без присутності матері дитини (святий вечір в колі дідуся та бабусі по лінії батька); - Великодні свята - вихідний понеділок (наступний після Великодня) із 17 години до 20 години, особисті побачення з дитиною в місцях культурно-розважального характеру, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини. Як вбачається із Висновку, відповідно до Акту умов проживання дитини від 26.05.2025 Службою у справах дітей з`ясовано що малолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю та неповнолітнім сином матері від першого шлюбу. В будинку створені усі умови для проживання та розвитку дитини відповідно віку, в дитини є своє кімната, яка обладнана усім необхідним. З Акту оцінки потреб сім`ї проведеного Центром надання соціальних послуг Байковецької сільської ради 26.05.2025р. ознаки СЖО відсутні. З виписки медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] зазначається що дитина на оглядах перебувала у супроводі матері [PERSON] , у дитини відсутні хронічні захворювання, алергічні реакції. Дитина вакцинована згідно календарю щеплень, а мати завжди відповідально ставиться до здоров`я дитини. Відповідно до характеристики із навчального закладу [PERSON] відвідує дошкільний підрозділ початкової школи села Чернелів-Руський з 30 жовтня 2023 року. Дитина виховується у неповній сім`ї, батьки розлучилися у 2024 році і батько виїхав в іншу країну. Хлопчик проживає з мамою і братом. Матеріально-економічне становище в сім`ї задовільне. Фізичний розвиток хлопчика відповідає віку. Дитина виявляє інтерес до навчальних занять, розуміє інструкції вихователя, у грі завжди активний, мовленнєвий розвиток відповідає віку. Хлопчик чуйний, здатний співчувати і дбати про інших. Мати [PERSON] регулярно і вчасно приводить хлопчика в садочок в охайному вигляді, завжди попереджує про хворобу сина, відвідує батьківські збори та беру участь у всіх заходах за участі сина. Батько [PERSON] перебуває за кордоном, з його ж слів повідомлених начальнику служби у справах дітей Байковецької сільської ради через мобільний застосунок «Viber» в Україні був півтора року тому, з сином розмовляв по телефону останній раз у березні цього року. В розмові батько пояснив що хоче спілкуватися з сином та приймати активну участь у його вихованні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між дитиною та батьком. ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Згідно вимог статті 157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у статті 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (стаття 114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до частин другої та третьої статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається із частини першої статті 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до частини другої статті 158 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно вимог частини першої статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд може визначати способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Як вбачається з положень частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як видно із доводів позовної заяви, пояснень представника позивача, досліджених судом доказів, між сторонами існує спір щодо спілкування батька із сином. З урахуванням того, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо участі батька у вихованні сина, такий спір повинен бути вирішений судом, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод позивача в спілкуванні та вихованні дитини, та визначення його способу участі у вихованні дитини підлягають до часткового задоволення. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з батьком. Позбавлення позивача права щодо участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину [PERSON] родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Тому, суд вважає, що слід визначити спосіб спілкування позивача та його участі у вихованні сина. Визначаючи графік участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, суд враховує висновок органу опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, інтереси дитини, її вік, розпорядок дня, а також пояснення батька дитини, його бажання більше часу провадити із своїм сином. Крім цього, суд враховує якнайкращі інтереси та права дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, а матеріали справи таких доказів не містять, а тому Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до частково задоволення, зокрема з врахуванням висновку органу опіки та піклування, шляхом встановлення позивачу способу участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , згідно графіку спілкування вказаного у висновку органу опіки та піклування від 03.06.2025. Суд звертає увагу на те, що з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені у майбутньому права звернутися до суду з позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial