Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8481176 від 24.12.2024 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , у розмірі 14285,71 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредитному договору № 8481176 в сумі 14285,71 грн., що складається з: 5000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 150,00 грн. суми заборгованості за процентами; 975,00 грн. суми заборгованості за комісією; 8160,71 грн. суми заборгованості за пенею/неустойкою. Також просило стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 3500,0 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Також просило справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.07.2025 року вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження о 13 год. 00 хв. 09.09.2025 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Згідно відстеження Укрпошти про перевірку статусу відстеження (а.с. 62, 63) відповідач [PERSON] отримала вищевказану ухвалу суду 07.08.2025 року, однак, станом на 09.09.2025 року відзиву на позовну заяву суду не надала, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 (далі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 30 днів, зі сплатою процентної ставки (фіксована) у розмірі 0,01 % в деньта комісії за надання кредиту у розмірі 22,21 % від суми наданого Кредиту (що у грошовому вирозі складає 1110,50 грн), а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором (а.с. 9-17). Відповідно до п.п. 2.2.4. п. 2.2. кредитного договору дата надання кредиту 24.12.2024 року; дата повернення кредиту (останній день) 22.01.2025 року; денна процентна ставка/день,% 0.75; проценти за надстрокове користування кредитом (його частиною), %/день 5.00; пеня %/день 5.00; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % 1186.17; орієнтовна загальна вартість кредиту, грн. 6125.00. Відповідно до п. 10.5 Кредитного договору у разі порушення стоків повернення кредиту позичальником, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2. договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку невиконання позичальником умов договору, кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2.2. договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування». 23.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 8481176-767012 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 від 24.12.2024 року (а.с. 17 зворот-19), відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 3 дні та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. кредитного договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк договору 33 дні». На період продовження строку користування кредитом (пролонгації) до дати повернення кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1.00 %. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. кредитного договору в наступній редакції: «2.2.3. процентна ставка/день 1,00% (фіксована)». У зв`язку зі зміною строку кредитування сторони домовилися також: - викласти в новій редакції ставбці 2, 3, 6, 7 Таблиці п. 2.2. кредитного договору, а саме: дата повернення кредиту (останній день) 26.01.2025 року; денна процентна ставка/день,% 1.00; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % 1108.73; орієнтовна загальна вартість кредиту, у грн. 6260,50; - внести зміни в додаток № 1 до кредитного договору та викласти його в новій редакції; - розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами кредитного договору та Додаткової угоди, здійснюється за наступною методикою: (150.00 грн./5000.00 грн.)/3 дні х 100 % = 1.00 % відсотків в день. 15.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 8481176-791910 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 від 24.12.2024 року (а.с. 19 зворот-21), відповідно до якої у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за кредитним договором та зверненням до кредитодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, Сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення ції Додаткової угоди в сумі 11125 грн. 00 коп. на 90 днів. Загальна сума заборгованості є фіксованою Згідно довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», клієнт [PERSON] (відповідач), РНОКПП: [NUMBER] , ідентифікований «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електроного підпису відповідно до вимог законодавства України. Ідентифікація клієнта здійснювалая при укладенні таких договорів: - номер договору 8481176; одноразовий ідентифікатор: 488258; час відправки ідентифікатора позичальнику: 24.12.2024 року о 18 год. 43 хв. 18 сек.; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: [INFO] ; - номер договору 8481176-767012; одноразовий ідентифікатор: 375738; час відправки ідентифікатора позичальнику: 23.01.2025 року о 10 год. 34 хв. 10 сек.; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: [INFO] ; - номер договору 8481176-791910; одноразовий ідентифікатор: 130145; час відправки ідентифікатора позичальнику: 15.02.2025 року о 00 год. 01 хв. 31 сек.; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: [INFO] (а.с. 21 зворот). Позикодавець на виконання договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 від 24.12.2024 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав 24.12.2024 року [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн. 00 коп. (номер платежу 6с27982с-0608-41dc-a670-3af610657ba0. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), що стверджується копією довідки № КД-000032083/ТНПП від 28.05.2025 року, яка видана ТОВ «ФК Фінекспрес» (а.с. 22 зворот). Наведене вище, підтверджується також електронною платіжною інструкцією № 6с27982с-0608-41dc-a670-3af610657ba0 від 24.12.2024 року, що складений та підписаний в електронній формі (а.с. 23). 24.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 24/02/25, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстра за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 24-27). Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 579934720.1 від 23.05.2025 року (а.с. 33 зворот) ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 205127,19 грн. оплати згідно договору факторнгу №24/02/25 від 24.02.2025 року, реєстр прав вимог № 22/05/25-01 від 22.05.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог № 22/05/25-01 від 22.05.2025 року (а.с. 31 зворот-33), укладеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним Договором № 8481176 від 24.12.2024 року в розмірі 14285,71 грн. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором позики № 8481176 від 24.12.2024 року за період з 21.05.2025 року по 03.07.2025 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 14285.71 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., 150,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 8160,71 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 975,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією (а.с. 5). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Тобто, ТОВ «Фінпром маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 від 24.12.2024 року в сумі 14285 грн. 71 коп. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Відповідно ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Чстиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами, та враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Фінпром маркет» слід стягнути заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8481176 від 24.12.2024 року в сумі 14285 грн. 71 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 579936927.1 від 30.06.2025 року, а.с. 45). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із (1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); (2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); (3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. позивачем до позовної заяви додано копію Договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року (а.с. 34-36), копію Витягу з Акту № 15-П за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року (а.с. 38) з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 01.11.2024 року (а.с. 38 зворот-39), копію платіжної інтрукції кредитового переказу коштів № 579936717.1 від 26.06.2025 року (а.с. 39 зворот). Отже суд вважає, що позивачем надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. по даній конкретній справі, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved