Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Адвокат Зайцев М.П., який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.05.2016 року по справі № 496/1071/16-ц, з [PERSON] на користь неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що змінився його сімейний стан, а саме він уклав шлюб з [PERSON] , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, вони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти від повторного шлюбу знаходяться на його утриманні. Позивач до судового засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за їх відсутності та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату та час слухання справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.04.2016 року і до його повноліття, тобто до [INFO] . На підставі рішення Біляївським районним судом Одеської області видано 29.09.2016 року виконавчий лист №496/1071/16-ц. (а.с. 7) 27.12.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Захарівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області. (а.с. 3) У позивача та [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . (а.с. 4, 6) Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували погіршення його матеріального становища. Саме по собі знаходження на утриманні малолітніх дітей, не свідчать про зміну матеріального стану позивача та не є підставами, передбаченими ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів. При цьому суд враховує, що батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дотримуючись рівноваги між інтересами дітей та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб. В свою чергу, позивачем не доведено, що розмір аліментів, до якого він просить їх зменшити, буде достатнім для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина його матеріальне становище погіршилося до такого рівня, що він не в змозі сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних слід відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Outcome: dismissed