Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 26 січня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір в сумі 200 000 грн. з відсоткової ставкою 35,99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Посилається на те, що 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 26 січня 2017 року. Наведене підтверджується договором факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, копією акту приймання-передачі реєстру боржників, платіжним дорученням на підтвердження оплати ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на рахунок ТОВ «ФК Форт» за умовами договору факторингу, а також копією виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, права вимоги до яких перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Позивач зазначає, що згідно розрахунку заборгованості станом на 23 лютого 2021 року загальний розмір заборгованості становив 34 268,14 грн. Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором у розмірі 34268,14 грн., вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути витрати на правничу допомогу. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 17 липня 2025 року було скеровано запит до голови Березівської міської ради Одеської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманої судом 24 липня 2025 року відповіді, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24 липня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було залишено без руху та надано судом термін для усунення недоліків. 29 липня 2025 року позивач ТОВ «ФК «ЕЛІТ\~ФІНАНС» усунув недоліки, зазначені в ухвалі судді від 24 липня 2025 року, а саме надав копію анкети-заяви від 26.01.2025 року, копію оферти на укладення угоди, копію акцепту на укладення договору та копію угоди на використання аналогу власноручного підпису (кращої якості). Ухвалою суду від 30 липня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Фактичні обставини справи 26 січня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної карти. Згідно п.3 даної угоди [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн., процентну ставка 35,99 % річних. Тип процентної ставки фіксована. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Форт». 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу. Згідно з договором факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року укладеного між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», ТОВ «ФК Форт» передало (відступило) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги до боржників в тому числі до [PERSON] . Відповідно до підпункту 4.2. пункту 4 договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було перераховано на рахунок ТОВ «ФК Форт» 13235000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №129 від 23 лютого 2021 року. Згідно Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 23 лютого 2021 року до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК Форт» передало, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором Б/н від 26 січня 2017 року, про що свідчать їх підписи в виписці з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року. У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 34268,14 грн. Участь сторін у розгляді справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просить здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою позивача та відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до статті 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26 січня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної карти. Згідно п.3 даної угоди [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн., процентна ставка 35,99 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що стверджується випискою по рахунку відповідача. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 23 лютого 2021 року загальний розмір заборгованості становив 34268,14 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. При цьому суд враховує визнання відповідачем заборгованості за кредитним договором. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість станом на 23 лютого 2021 року загальний розмір заборгованості становить 34268,14 грн. Щодо судового збору Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн., сплачений ТОФ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» при зверненні з позовом до суду на підставі платіжної інструкції №3219 від 03 липня 2025 року. Щодо витрат на правничу допомогу У позовній заяві позивачем також заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9\~200 грн. При вирішенні питання що стягнення правничої допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги надано: копію договору № 03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правничої допомоги, укладеного з адвокатом Литвиненко О.І., копію акту № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02 червня 2025 року на суму 9 200, 00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію платіжної інструкції №2735 від 10 червня 2025 року на суму 9 200,00 грн. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial