Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

10.03.2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Шемет І.О. звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , зазначивши третьою особою Службу у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, у якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; судові витрати покласти на відповідача. Вимоги позовної заяви мотивував тим, що з моменту народження [PERSON] виховувала та опікала мати [PERSON] , яка [INFO] померла. Біологічним батьком позивачки є [PERSON] , з яким позивачка не спілкується з дитинства. Відповідач не приймав участі у вихованні та навчанні [PERSON] . З приводу матеріальної допомоги мати позивачки [PERSON] зверталась до Криворізького районного суду Дніпропетровської області про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини. Наказом від 14.02.2024 року №7 неповнолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку зі смертю матері та ухилянням батька від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області повідомлено про те, що [PERSON] підтверджує наявність великої заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, і стверджує, що половина його заробітної плати автоматично відраховується на погашення даної заборгованості. [PERSON] стверджує, що останній раз на момент 30.07.2024 року спілкувався з донькою по телефону 2 місяці тому, близьких стосунків з донькою не підтримує, забрати її на спільне проживання не має змоги. [PERSON] було роз`яснено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та попереджено про можливість позбавлення його батьківських прав на дитину у разі, якщо він не змінить ставлення до дитини, на що останній відповів, що буде згоден на позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області Звягіної О.В. від 31.03.2025 року справу передано на розгляд до Новобузького районного суду Миколаївської області за правилами територіальної юрисдикції (підсудності), визначеними ч.1 ст.27 ЦПК України. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено вказану справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24.04.2025 року 09:15 годину, яке відкладене до 19.05.2025, та у якому оголошувалась перерва до 02.06.2025 та 19.06.2025. Ухвалою суду від 19.06.2025 закрите підготовче провадження, а справа призначена до розгляду на 08.07.2025. Ухвалою суду від 08.07.2025 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд по справі на 27.08.2025 року о 09:15 год. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримали і просила їх задовольнити у повному обсязі, також просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти на винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника Служби у справах дітей Горбачової А. до суду надійшло клопотання про розгляд справи буз участі сторони. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити повністю, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать: свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.12.2007 року (а.с.10). Мати [PERSON] [PERSON] [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 13.11.2023 року (а.с.11). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] з народження дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створює дитині належних умов проживання та навчання, не займається її вихованням, не проявляє до дитини батьківської любові та уваги, яка необхідна дітям відповідного віку. Згідно довідки №15 виданої в.о. директора КЗ «Лозуватський комбінований заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Матяш Я. від 12.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала Лозуватський КЗДО «Берізка» з 10.06.2010 по 27.05.2014. За період відвідування садочка дівчинку постійно приводила і забирала мама [PERSON] . На батьківські збори приходила лише мама, плату за харчування дитини здійснювала також мама. Тато в садочку не з`являвся (а.с.12). Згідно довідки № 36 виданої завідувачем філії Лозуватської початкової школи Лозуватського ліцею імені Т.Г. Шевченка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Ковалець І. від 11.06.2024 року, [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільну ланку філії Лозуватської початкової школи Лозуватського ліцею імені Т.Г. Шевченка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з серпня 2010 року до вступу у перший клас. Питанням виховання та розвитку дитини займалась мати [PERSON] . Батько зовсім не брав участі у житті і вихованні дитини, ніколи не був у закладі (а.с.13). З характеристики учениці 10-А класу Лозуватського ліцею імені Т.Г. Шевченка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, виданої директором Соколовською М.І. від 11.02.2024 року, вбачається, що [PERSON] до листопада 2023 року проживала у неповній сім`ї з мамою [PERSON] та сестрою [PERSON] , та з 2014 року з вітчимом [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] проживає з вітчимом та сестрою. З біологічним батьком [PERSON] не спілкується з дитинства. Батько не приймав участі у вихованні та навчанні [PERSON] , не надавав матеріальну допомогу (а.с.14). Згідно судового наказу Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 177/787/18 від 24.05.2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 26.04.2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Згідно наказу №7 начальника Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Горбачової А. від 14.02.2024 року взято на облік Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради неповнолітню [PERSON] , [INFO] , як таку, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку зі смертю матері [PERSON] та ухилення батька від виконання батьківських обов`язків (а.с.16). Згідно повідомлення сільського голови Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області Латія О. від 01.08.2024 року, [PERSON] підтверджує наявність великої заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, і стверджує, що половина його заробітної плати автоматично відраховується на погашення даної заборгованості. [PERSON] стверджує, що останній раз на момент 30.07.2024 року спілкувався з донькою по телефону 2 місяці тому, близьких стосунків з донькою не підтримує, забрати її на спільне проживання не має змоги. [PERSON] було роз`яснено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та попереджено про можливість позбавлення його батьківських прав на дитину у разі, якщо він не змінить ставлення до дитини, на що останній відповів, що буде згоден на позбавлення батьківських прав (а.с.17). Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , наданого головою Органу опіки та піклування Загородніх З., гр. [PERSON] піклується про дитину та створив належні умови для розвитку, навчання та виховання [PERSON] , в той час, як батько гр. [PERSON] у житті дитини не приймає участі. Громадянин [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє достатнього піклування про дитину, не забезпечує її харчуванням, одягом, медичною допомогою, освітою та відмовляється від участі у її вихованні. Орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с.97-99). Частиною 1\~статті 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України\~та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст.18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» \~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно вимог ст.150, 155 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктами 1, 2 ч.1 ст.164 СК України\~передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення\~\~батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач не цікавиться життям та розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини. Суду також не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1211,20 грн. на користь держави, у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача.

Outcome: approved