Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

16 липня 2025 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує, що з 26 березня 2024 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 78. Від даного шлюбу сторони дітей та спільного нажитого майна не мають. Шлюб фактично розпався, в зв`язку з різними поглядами сімейне життя не склалося та дійшло логічного кінця. Шлюб носить формальний характер. Між сторонами втрачені почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Вважає, що збереження шлюбу не є можливим. Позивач неодноразово пропонував відповідачці піти до відділу ДРАЦС за для оформлення розірвання шлюбу. Однак відповідачка ігнорує пропозиції позивача. Тому позивач змушений звернутися до суду. Просить судові витрати залишити за позивачем. 17 липня 2025 року ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Іващенка І.К. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 09:00 год. 15 серпня 2025 року. Зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. В зв`язку з невиконанням вимог суду позивачем, ухвалою судді від 15 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 08:05 год. 29 серпня 2025 року. Повторно зобов`язано позивача надати в судове засідання оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. 27 серпня 2025 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити та надано оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. 05.08.2025 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Не проти задоволення позову. Вважає примирення неможливе.. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 березня 2024 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.03.2024, виданого Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 78). Сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.111 СК України\~суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви позивача вбачається, що сторони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 СК України. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, є його свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. Відповідач підтримує позицію позивача. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні\~ст.112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України та бажаннями позивача залишити судові витрати за ним. На підставі ст. ст.\~105,\~110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved