Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в установлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що з тими обставинами, які відбуваються в країні, воєнний стан, нестабільний графік роботи державних органів та нотаріусів, тимчасово не працювали державні реєстри та законодавчою нестабільністю, вона не обмежена часом у 6 місяців, а звернулась до нотаріуса з заявою про вступ у спадщину протягом 10 місяців, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. за № 152/01-16 від 26.06.2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити і не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судові засідання, які призначались на 17.03.2025 року, 23.04.2025 року, 03.06.2025 року, 02.07.2025 року та 28.08.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено розпискою про отримання ним судової повістки про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2025 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2025 року ухвалено цивільну справу за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до заповіту від 26.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 3402, [PERSON] належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] відноситься земельна ділянка площею 0,0536 га, розташована за адресою: [ADDRESS] » земельна ділянка № [NUMBER] , передана для ведення садівництва, кадастровий номер 5110600000:01:004:0281. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.1959 року, виданого Макарівським міським бюро РАЦСу Сахалінської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00040403148 від 050.7.2023 року, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,0536 га, розташована за адресою: [ADDRESS] » земельна ділянка № [NUMBER] , передана для ведення садівництва, кадастровий номер 5110600000:01:004:0281. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на момент відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , [INFO] , не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України та в установлений законом строк, відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М. за № 152/01-16 від 26.06.2023 року, приватний нотаріус повідомила про те, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини і заява нею не була подана. 24.10.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач, зазначаючи про причини пропуску нею строку прийняття спадщини вказує на воєнний стан в Україні, законодавчу нестабільність, нестабільний графік роботи державних органів та нотаріусів, тимчасові не роботи державних реєстрів. Зазначені причини, на думку суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач мала перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд вважає, що війна, сама по собі є форс-мажорною обставиною при якій можливий пропуск строку прийняття спадщини. В свою чергу, приймаючи до уваги, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М. за № 152/01-16 від 26.06.2023 року, відмовлено позивачу щодо не можливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , то в даному випадку пропуск строку для вступу у спадщину є незначним, лише 14 днів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком три місяці, з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , який буде цілком достатній для вчинення всіх необхідних дій для прийняття спадщини.

Outcome: approved