Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Волноваської міської\~військово-цивільної\~адміністраціїпро визнання права власності, у якій прохає суд визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано у Волноваському БТІ на підставі свідоцтва про право власності. Станом на зараз позивач є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки від 04.11.2024 № 6821-7002155685 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві зазначає, що з метою отримання компенсації пошкодження житлового будинку, внаслідок військових дій, він звернувся із заявою до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації його права власності було відмовлено рішенням в проведенні реєстраційних дій № 77224143 від 13.02.2025 року з підстав не отримання державним реєстратором відомостей з відповідного бюро технічної інвентаризації. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок були втрачені, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою для визнання права власності та подальшого оформлення та подачі заявки на отримання гарантованої державою компенсації з використанням електронної послуги «є Відновлення», яке передбачено\~Постановою КМУ №381 від 21.04.2023. У судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позовних вимог просив розгляди справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - Волноваська міська військово-цивільна адміністрація, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та у задоволені позовних вимог відмовити. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У позовній заяві позивач вказує, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано у Волноваському БТІ на підставі свідоцтва про право власності. 24 лютого 2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку з чим\~Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», в Україні введено військовий стан. Місто Волноваха відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 30 від 05 лютого 2024 року), відноситься до територій активних бойових дій У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час позивач є внутрішньо переміщеною особою відповідно до Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб згідно довідки від 04.11.2024 № 6821-7002155685 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] фактично проживає за адресою: : [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві зазначає, що йому відомо, що внаслідок активних бойових дій його житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , була пошкоджено. 22.05.2023 року набрав чинності ЗУ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених в наслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «є Відновлення» визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених в наслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «є Відновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381. Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України № 2923-ІХвід 23лютого 2023 року визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600. У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна. Згідно з пунктом 24 вказаного Порядку, проведення виплат компенсації здійснюється за умови наявності відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області з відповідною заявою з метою проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 03.08.2004 набув чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а з 01.01.2013 в Україні запроваджено систему державної реєстрації прав. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Приписами абз. 1 п. 3 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 13.02.2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Лаврентьєвою О.В., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 77224143 з підстав не отримання державним реєстратором відомостей з відповідного бюро технічної інвентаризації. Отже, враховуючи зазначене та відсутність будь-яких записів щодо права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна державний реєстратор позбавлений можливості вчинити дії, спрямовані проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивачів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належний житловий будинок. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 2, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1, 2\~ст. 83 ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суд не\~приймає до\~уваги позицію\~позивача про\~те,\~що за\~наявності квитанції\~касового ордеру\~від 21.12.1993\~року;\~довідки №09-15/218\~від 30.05.2001\~року Донецькі\~західні електричні\~мережі;\~домової книжки\~для прописки\~громадян технічних\~умов №7;\~акту №766506\~від 14.03.2014\~року про\~заміну,\~установку,\~технічної перевірки,\~зберігання пломби\~і звіту\~електроенергії побутового\~споживання;\~технічного плану\~від 15.04.1992\~року;\~звіту про\~оцінку майна\~№25-250303-01\~від 03.03.2025\~року,\~можливо встановити,\~що житловий\~будинок належить\~на праві\~власності позивачу\~ [PERSON] ,\~оскільки надані\~докази є\~технічною документацією,\~і не можуть свідчити про набуття ним права власності, а\~можуть розцінюватися судом як докази користування позивачем житловим будинком. Інших доказів суду сторона позивача не надавала, клопотань про виклик свідків, витребування чи забезпечення доказів не заявляла. Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач у справі не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу у задоволені вимог позову відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed