Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі - ТОВ «ФК «ЕЙС»), звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №624008244 від 16.07.2021 в розмірі 58198,00 грн.; судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказують, що 16.07.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №624008244 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових позики, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого відповідач добровільно заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, вказала суму грошових коштів, яку вона бажає отримати одразу після укладення договору та плановий строк дострокового повернення кредиту; зазначила свої персональні дані, в тому числі і банківську картку № [NUMBER] , на яку в подальшому отримала грошові кошти в сумі 22000,00 грн., пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклала кредитний договір. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 та додаткові угоди до нього, якими продовжувався строк його дії, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №624008244 від 16.07.2021. (реєстр №156 від 19.10.2021). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01.Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором№624008244 від 16.07.2021. (Реєстр №9 від 30.05.2023). 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №624008244 від 16.07.2021. (реєстр б/н від 29.05.2025). Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Рух справи та процесуальні рішення. 25.06.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді. 26.06.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Перший судовий розгляд призначено на 23.07.2025. Частково задоволене клопотання позивача про витребування від АТ «УніверсалБанк» інформації щодо картки відповідача та руху коштів по ній. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. 30.06.2025 на виконання ухвали суду АТ «УніверсалБанк» надіслано витребувану інформацію та документи. 09.07.2025 від відповідача на електронну адресу суду надійшло, як електронне звернення, повідомлення, у якому остання зазначала, що «брала в борг 22000 грн., 25000 грн. повернула ще 08.10.2021». Згодом 22.07.2025, вона надіслала до суду скрін з переписки з «Таліон+», у якому також повідомляла останнє про сплату 25000 грн. Іншого відзиву не подав. Позиції сторін Представник позивача у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника ТОВ, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить його лист, направлений на електронну адресу суду. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання і була вручена їй особисто. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини та застосовані норми права. Судом встановлено, що 16.07.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua, укладено кредитний договір № 624008244. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV5F6U6», який було відправлено їй на номер мобільного телефону [NUMBER] , зазначений у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 16.07.2021, в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (зворотній бік а.с. 21, 34-38). Згідно паспорта споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 624008244, наданого позивачем, тип кредиту: кредитна лінія; ліміт кредиту: 100 - 22000 грн.; строк кредитування - 1-30 днів (з можливістю продовження строку); мета отримання кредиту: на споживчі цілі; процентна ставка - фіксована; дисконтна процентна ставка: 3,65 % - 620,5%; індивідуальна процентна ставка: 310,25 - 620,5%; базова процентна ставка: 620,5%; реальна річна процентна ставка - 649% річних; (а.с. 34). Відповідно до платіжного доручення від 16.07.2021, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало [PERSON] на картку 4441-11ХХХХХХ-0796 грошові кошти у розмірі 22000,00 грн., згідно договору № 624008244 від 16.07.2021 (а.с. 11). У договорі № 624008244 від 16.07.2025 сторони узгодили: суму кредиту 22000 грн., яка має бути повернута до 18.08.2021. ( п.1.2 Договору). У п.1.7 Договору визначено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 15.08.2025. Згідно п.1.8 Договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті … активовано функцію продовження Дисконтного періоду. У п.1.12. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та с відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов?язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов?язання Позичальника по оплат основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев?яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов?язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев?ять цілих п?ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. П.4.3. Договору передбачає, що сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, (а.с. 80-85). Відповідно до умов Додаткової угоди № 19, укладеної між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2019 року, сторони дійшли згоди викласти п.8.2 договору в наступній редакції: «строк дії договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» (а.с. 85, зворот). Згідно Додаткової угоди № 26, укладеної між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31.12.2020 року, договір факторингу викладений у новій редакції ( а.с.86-90) Згідно Додаткової угоди № 27, укладеної між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31.12.2021, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно (а.с. 91). Додатковою угодою № 31, укладеною між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31.12.2022, продовжити строк дії договору до 31.12.2023 включно (а.с.92). Відповідно до Додаткової угоди № 32, укладеної між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31.12.2023, сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2024 (а.с. 42). Відповідно до реєстру прав вимоги № 156 від 19.10.2021, на виконання договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 624008244 від 16.07.2021 на загальну суму 30874,00 грн., з них: 22000 грн. тіло кредиту, 8874,00 грн. нараховані відсотки (а.с.78-79). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого продовжувався додатковими угодами №3 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 624008244 від 16.07.2021 на загальну суму 58198,00 грн., з них: 22000 грн. тіло кредиту, 36198,00 грн. нараховані відсотки, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 (а.с. 67-69, 70-75). В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги до відповідача кредитним договором № 624008244 від 16.07.2021 відповідно до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 (а.с. 60-65). Відповідно до реєстру боржників до зазначеного договору факторингу від 29.05.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 624008244 від 16.07.2021 на загальну суму 58198,00 грн., з них: 22000 грн. тіло кредиту, 36198,00 грн. нараховані відсотки (а.с. 57-59). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №624008244 загальна заборгованість відповідача станом на 05.06.2025 становить 58198,00 грн., з низ: 22000,0 грн. тіло кредиту, 38198,00 грн.- нараховані відсотки (а.с. 43). Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем до суду надіслано звернення, у якому вона зазначала про те, що внесла в рахунок погашення заборгованості 25100 грн., хоча відповідних доказів цього і не надала. Однак, суд звертає увагу, що у розрахунку заборгованості, наданому первісним кредитором зазначена сума (25100,00 грн., яка сплачена 08.10.202 , як і та, що внесена 18.08.2021 у сумі 6171,00 грн. були враховані та спрямовані на погашення нарахованих відсотків. ( а.с.45,46). Проте, у зв`язку з тим, що повністю заборгованість за нарахованими відсотками погашена не була, кредитор продовжив їх нарахування у межах узгоджених договором 90 днів після закінчення дисконтного (30-денного) періоду. Зазначений строк закінчився 14.12.2021, а відсотки нараховувались по 12.12.202 включно. ( а.с.44) У зв`язку з викладеним, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Позивачем надано суду копії договорів факторингу, акти прийому-передачі реєстру боржників, витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «ФК «ЕЙС» одержало від первісного кредитора право вимоги по заборгованості. Договори факторингу, укладені між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЕЙС», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції №18124 від 23.06.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС», звертаючись з позовною заявою сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 10). Зазначена сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 (а.с. 41-42). Відповідно до додаткової угоди №25770503676 до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01, укладеної 29.05.2025-01, адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 624008244 відносно [PERSON] (а.с. 40). Загальна сума наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25, згідно Акту прийому-передачі послуг, склала 7000,00 грн. (а.с. 40,зворот). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. Від відповідача жодних заперечень щодо заявлених витрат на правову допомогу (їх завищеності) не надходило. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved