Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

У липні 2025 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до якої просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Позивач зазначила, що вона з відповідачем в шлюбі не перебували та спільно не проживають. Звернула увагу, що вона позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є молодою, працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти як на утримання дитини, так і на неї (матір дитини). Вважає, що аліменти у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) відповідача є розумними та необхідними для її утримання. Визначений розмір аліментів враховує її інтереси і не порушує права відповідача. Наведене зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2025 року, у вказаній цивільній справі головуючим суддею визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 14 липня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 05 липня 2024 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 10). На момент звернення до суду спільна дитина сторін у справі мешкає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі. Позивач здійснює догляд за дитиною віком до трьох років, відповідач фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання позивача, заперечень проти цього відповідачем не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що вищевикладене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Частиною 2 статті 91 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України \~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~ст. 84 СК України\~визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1\~ст. 75 СК України\~визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки, станом на момент розгляду справи в суді дитині не виповнилося три роки, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме 11 липня 2025 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1\~211,20 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved