Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

29 липня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] .. Спадщину після смерті матері прийняв її батько [PERSON] оскільки проживав разом із спадкодавицею на момент її смерті. До складу спадщини входили дві земельні ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно серії ЯБ № 094777 від 14 вересня 2004 року. [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона є спадкоємцем за законом після його смерті та прийняла спадщину. В оформленні спадщини на указані земельні ділянки нотаріусом їй було відмовлено, через відсутність доказів прийняття спадщини її батьком [PERSON] після смерті його дружини [PERSON] , через що вона не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, відтак змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно письмової заяви від 26 серпня 2025 року просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов. Зарічненська селищна рада 30 липня 2025 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їхгьої участі, оскільки позовні вимоги не порушують прав відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.20). Відповідно до довідки № 395 від 29 серпня 2024 року виданої Зарічненською селищною радою разом з [PERSON] за адресою в [ADDRESS] , проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] . З довідки виданої старостою Неньковицького старостинського округу від 29 серпня 2024 року № 395 слідує, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вони проживали разом, та до сповнення шестимісячного терміну з дня смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину, оскільки користувався земельною ділянкою,взяв на своє зберігання речі померлої, документи (а.с.21). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом 23 липня 2025 року. До складу спадкового майна, не увійшло майно, яке прийняв [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] , а саме земельна ділянка площею 0,3111 га кадастровий номер 5622283600:10:000:0035 та земельна ділянка площею 0,8882 га кадастровий номер 5622283600:07:000:0442, що стверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 094777. Цей Державний акт було видано 14 вересня 2004 року, тобто після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт належності вищезазначених земельних ділянок дружині спадкодавця [PERSON] підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9972115232025 від 26 липня 2025 року, № НВ-5600808332025 від 21 липня 2025 року (а.с.37-43, 45-51) та копією сертифіката на право на земельну частку (пай), РВ № 0126986, як члену КСП «Дружба», площею 1,74 умовних кадастрових гектари (а.с.25). З витягу зі Спадкового реєстру від 24 липня 2025 року № 81981002 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази судом встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , який правомірно його набув після смерті своєї дружини [PERSON] , хоча при життя юридично не оформив. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельну ділянку були видано після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача слід захистити у визначений ним спосіб. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивачка [PERSON] просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved