Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, що наданий за адресою: [ADDRESS] , за період червень 2024 р. травень 2025 р. в розмірі 7\~617,10 гривень. Позов мотивує тим, що національний оператор ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії даного товариства з 1 вересня 2023 року почав розподіляти газ в Львівській області, а дію попереднього ліцензіата АТ «Львівгаз» було припинено. Вказує, що взаємовідносини між ним як оператором ГРМ та побутовими споживачами з розподілу природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та іншими нормативно-правовими актами. Вказує, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надає позивач. Товариством надаються послуги з розподілу природного газу по абонентському рахунку відповідача після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу, за вказаною адресою та абонентським рахунком. Зазначає, що споживання природного газу підтверджується зміною показників обсягу природного газу та показів лічильника, що відображено в долученому до позовної заяви розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природнього газу. При цьому звертає увагу на те, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, а також згідно з пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. За таких обставин вважає, що відповідач зобов`язана сплачувати вартість послуг, пов`язаних із розподілом природного газу, які надає ТОВ «Газорозподільні мережу України». Станом на 1 вересня 2023 року у відповідача за його адресою газопостачання не припинялося, послуги з розподілу природного газу надавалися відповідно до Типового договору розподілу природного газу, тобто, на момент отримання ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензії на розподіл природного газу вказаний споживач був приєднаний до газорозподільної системи та користувався послугами з розподілу природного газу і не відмовлявся від отримання послуги розподілу природного газу. Відповідно до вимог чинного законодавства та положень типового договору відповідач зобов`язана була оплачувати вартість наданих послуг з розподілу природного газу. Водночас відповідачем порушено виконання зобов`язання щодо належного виконання умов договору, у зв`язку з чим станом на 26 травня 2025 року існує заборгованість за послугу розподілу природного газу у сумі 7\~617,1 грн. У зв`язку із несплатою боргу товариство звертається до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути вказану заборгованість в судовому порядку. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Боброву Ю.Ю. (а.с. 26). Із відповіді №1476535 від 13 червня 2025 року з Єдиного демографічного реєстру отримано інформацію про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 28). Ухвалою судді\~Личаківського районного\~суду м.\~Львова від\~16\~червня 2025\~року позовну\~заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі (а.с. 29). Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст.\~6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в будинку за адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується отриманою судом відповіддю №1476535 від 13 червня 2025 року з Єдиного демографічного реєстру. Позивач ТОВ «Газорозподільні мережі України» стверджує, що за вказаною вище адресою ним надаються відповідачу послуги з розподілу природного газу, заперечень щодо вказаної обставини відповідачем суду не подано. При цьому судом встановлено, що Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» оприлюднено на офіційному сайті типовий договір розподілу природного газу та заяву-приєднання до умов розподілу природного газу (для побутового споживача), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах» №2498 від 30 вересня 2015 року (https://lv.grmu.com.ua/важлива-інформація/). Згідно з пунктом 1.3. типового договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Так відповідно до розрахунку заборгованості від 31 травня 2025 року абоненту (споживачу) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , присвоєно номер рахунку [NUMBER] , та за період з червеня 2024\~р.\~ травень\~2025\~р. їй нараховувались Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» послуги з розподілу природного разу у зв`язку зі споживанням такого, однак жодних оплат вартості послуг відповідач не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 31 травня 2025 року заборгувала суму у розмірі 7\~617,1 грн. Наведене додатково підтверджується також довідкою про подання показників газового лічильника по о/р [NUMBER] з програми Gasolina, згідно з якою за вказаним особовим рахунком побутового споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зафіксовано показники: 18.08.2024 p 58\~480,64 м.куб (контроль). Зазначені в довідці показники спожитого природного газу за особовим рахунком співпадають з показниками станом на ті ж періоди, вказаними в розрахунку заборгованості абонента. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення Відповідно до ст.\~2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.\~1 ст.\~4, ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так відповідно до визначень, викладених в пунктах 2 та 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. При цьому згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону до комунальних послуг віднесено в тому числі послуги з розподілу природного газу. Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України, згідно з якою власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зокрема згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 даної статті Кодексу). Також відповідно до ч. 3 такої цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 даної статті Закону обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст.ст. 68, 162 ЖК України, згідно з якими наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. При цьому згідно з ст. 156 Кодексу члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Також відповідно до ст. 160 такого повнолітні члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відтак споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги незалежно від того чи є він власником житлового приміщення, у якому такі надаються. Окрім того відповідно до п. 6.1. вказаного вище типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (пункт 6.4.). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ (пункт 6.6.). При цьому відповідно до підпункту 1 пункту 7.4. споживач зобов`язується зокрема здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. А згідно з пунктом 8.1. типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Ддоговором та чинним законодавством України. Також згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498. При цьому згідно з абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. При цьому відповідно до пункту 6 глави 6 розділу VI періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання (пункт 7). При цьому відповідно до позиції Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. А згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримувала надані послуги з розподілу природного газу, проте своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконувала та не сплачувала їх. При цьому відповідно до доданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на станом на 31 травня 2025 року становить 7\~617,1 грн, доказів оплати вказаних послуг за спірний період відповідачем суду не надано. Відтак, оскільки у справі яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок є невірними, а також ніщо не свідчить про ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, оскільки доказів протилежного відповідачем не представлено, суд приймає вказаний розрахунок як належний та допустимий доказ позовної вимоги. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до п.\~6 ч.\~1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.\~141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2\~422,40 гривень.

Outcome: approved