Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яку позивач обґрунтував тим, що 17 серпня 2002 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння та взаємоповага, почуття любові зникло, без усього цього існування сім`ї на думку позивача неможливе. У сторін різні погляди на життя та ведення домашніх справ, через що часто виникали суперечки. на даний момент позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть. Їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. На сьогоднішній день позивачу невідомо де знаходиться та проживає відповідач, він не проживає разом з нею більше 12 років. Враховуючи вищевикладене, позивач просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, та проводити розгляд справи в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення або виклик сторін. Ухвалою суду від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить проводити розгляд справи в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення або виклик сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 142 (а.с. 3). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Статтею 113 Сімейного кодексу України\~передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що фактично шлюбні відносини припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved