Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОЦЕНТ" звернулося в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №2722-1870-1 від 23.11.2023 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 40500 грн за період з 23.11.2023 по 19.08.2024, що нараховані відповідно до п 1.2. Кредитного договору за ставкою 3% за кожен день користування кредитом (1095 % річних), а також судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 3028 грн та 10000 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування поданого позову представник позивача вказує, що відповідно до укладеного Кредитного договору №2722-1870-1 від 23.11.2023 між позивачем та відповідачем, відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 365 днів, до 22.11.2024, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% від суми кредиту за кожен день користування (1095 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отримання кредиту. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» перебувають в загальному доступі, будучи опубліковані на сайті https://procent.com.ua. Сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем. \~ \~ \~ \~ Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит на належну їй платіжну картку [NUMBER] після укладення кредитного договору. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 772088 направлявся відповідачу 23.11.2023 року о 10:47:36 годині шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений у кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 23.11.2023 року о 10:58:55 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 772088 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua. \~ \~ \~ \~ Кредитні кошти були відправлені відповідачу 23.11.2023 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк». Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість по нарахованих та не сплачених процентам, яка станом на 19.08.2024 становить 40500,00 гривень за період з 23.11.2023 по 19.08.2024. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представником позивача Руденко К.В. подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подала відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] , укладено Кредитний договір №2722-1870/1, згідно умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 3% від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 1095%) користування кредитом. Строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку № 1 до цього договору. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1. Вказаний договір укладено в інформаційно телекомунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після проходження реєстрації та ідентифікації в ІКС товариства, позичальник в особистому кабінеті в ІКС реєструє електронний платіжний засіб, на який буде перераховано суму кредиту. Цей договір складено в електронному вигляді українською мовою, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованої електронної печатки з кваліфікованою електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІКС товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму. Даний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом. Згідно копії квитанції №690172793 від 23.11.2023 року, ТОВ «ФК «Процент» перерахувало кошти в розмірі 5000,00 на умовах фінансового кредиту на кредитну картку № [NUMBER] . Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №2722-1870-1 від 23.11.2023 встановлено, що станом на 19.08.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №2722-1870-1 від 23.11.2023 становить 45500 гривень, з яких: 5000,00 гривень заборгованість за сумою кредиту, 40500,00 гривень заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Відповідно до Витягу з інформаційно телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, виданого ТОВ «Фінансова Компанія «Процент», для укладення електронного кредитного договору №2722-1870-1 від 23.11.2023 року сторони вчинили дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Процент». Із копії витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua встановлено, що [PERSON] заповнив Анкету-заяву на кредит №20437, створену 09.11.2023, в якій зазначено: сума кредиту 5000,00 гривень у валюті Української гривні, строк кредиту 365 днів, процентна ставка становить 3% за кожен день строку користування кредитом. Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Процент» передбачені всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Витягу із Державного реєстру фінансових установ ТОВ «Фінансова Компанія «Процент» є юридичною особою, зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Із повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250603/90519-БТ від 28.05.2025 встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ). Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 23.11.2023 до 28.11.2023 та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Також АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку за договором № б/н за період з 23.11.2023 до 28.11.2023. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами в сумі 5000,00 гривень, також у ній зазначені всі операції щодо зарахування та списання коштів по її банківській картці у вказаний період. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу вимог статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положенням статті 610ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у несплаті нарахованих процентів у розмірі 40500,00 гривень станом на 19.08.2024, які нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3 % за кожен день користування кредитом (1095 % річних), що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», в якості кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за Кредитним договором №2722-1870-1 від 23.11.2023 по нарахованих та несплачених процентах у розмірі 40500,00 гривень станом на 19.08.2024, обґрунтованими та виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати, а саме: 3028 гривень судового збору. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №1006 від 11.09.2024, за правилами ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 10000 грн. на професійну правничу допомогу. На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг №2 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, відповідно якого позивачем отримані послуги з правової допомоги на загальну суму 10000 грн., платіжну інструкцію № 741 від 25.07.2024 року. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло. Отже, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, грн. та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved