Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою. Посилався на те, що його неповнорідний брат [PERSON] хворіє хронічним психічним захворюванням, у зв`язку із чим йому було встановлено довічно другу групу інвалідності загального захворювання. Брат потребує постійного стороннього догляду, оскільки він не здатний самостійно себе обслуговувати, у нього обмеження здатності до орієнтації, контролювати свою поведінку, також він не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. За таких обставин, просив визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Ухвалою суду від 20.03.2025 по справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] . Під час розгляду справи представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] не заперечувала щодо визнання [PERSON] недієздатним. Просила прийняти рішення в інтересах [PERSON] . 26.08.2025 заявник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримав та просив її задовольнити. 25.08.2025 на електронну адресу суду під представника органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Спенул О. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не заперечувала щодо задоволення заяви. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є неповнорідним (спільна матір) братом [PERSON] , [INFO] (а.с.8-19). Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, або психіатричним закладом. Як вбачається із довідки медико-соціальної експертної комісії, [PERSON] безтерміново встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання) (а.с.20). Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду №2232 від 27.03.2025, [PERSON] за рівнем життєдіяльності обмежений до самообслуговування, здатність до орієнтації та здатності контролювати свою поведінку (а.с.21). Частиною 1 ст.\~39\~ЦК України передбачено, що \~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Із висновку судово-психіатричного експерта №978 від 23.06.2025 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту. Захворювання, на яке страждає [PERSON] , носить стійкий хронічний характер. За своїм психічним станом, в силу наявного у нього захворювання, [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.46-47). Згідно вимог ч.1 ст.40 ЦК України, ч.6 ст.300 ЦПК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, однак строк його дії не може перевищувати двох років. Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до переконливого висновку про те, що неповнорідний брат заявника - [PERSON] , страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним та встановити строк дії даного рішення терміном у два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved