Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

ТОВ «ФК «Айконс» звернулося до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №1019591 від 03.09.2020 у розмірі 9840,00 грн та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №1019591. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 28.04.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-28/04/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1019591 від 03.09.2020 укладеним з [PERSON] 28.04.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1019591 від 03.09.2020 укладеним з ТОВ «Лінеура Україна» ТОВ «ФК Айконс», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Позивач стверджує, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК Айконс» за кредитним договором №1019591 від 03.09.2020 в розмірі 9840,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 1710,00 грн. - заборгованість за комісіями і відсотками, 5130,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.07.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій (а.с.58). Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Судом встановлено, що 03.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №1019591 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідач отримав кошти в розмірі 3000 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на банківську картку № [NUMBER] та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день користування - стандартна процентна ставка (а.с. 23-29). Згідно з пунктом 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 9.10. договору передбачено, що підписуючи цей договір, клієнт підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщені на веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Згідно довідки про ідентифікацію, акцепт договору позичальником здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі, одноразовий ідентифікатор В535 на номер телефону: [NUMBER] (а.с.18). Додатком №1 до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту є Графік платежів (а.с.30). Свої зобов`язання кредитор перед позичальником виконав і надав йому кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн, перерахувавши на картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою iPay.ua №2643_250521092843 від 21/05/2025 (а.с. 40). 28.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників (а.с. 31-39). Право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами договору та виконання фактором вимог п.7.2. договору (п. 6.2.3. договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників від до договору факторингу №1-28/04/2021 від 28.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9840,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1710,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5130,00 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 17). 28.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айконс» було укладено договір відступлення права вимоги № 1-28/04/2021, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Айконс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1019591 від 03.09.2020 року (а.с.19-22). В дату підписання договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони-кредитора за кредитним договором (п. 1.2 договору). На підтвердження обставини переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1019591 від 03.09.2020 року від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» до ТОВ «ФК Айконс», надано витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 року, відповідно до якого загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 9840,00 грн, з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1710,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5130,00 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 16). Також на підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК Айконс» надано суду виписку з особового рахунку за кредитним договором № 1019591 від 03.09.2020 року, згідно якої заборгованість відповідача перед позивачем становить 9840,00 грн, з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1710,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5130,00 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 15). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, відсотки не сплатив. Надалі на підставі укладених договорів факторингу право вимоги про повернення коштів, отриманих в кредит, перейшло до позивача. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно та належним чином, та з урахуванням переходу права вимоги про повернення боргу за кредитним договором на підставі договорів факторингу до позивача, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права ТОВ «ФК Айконс» та стягнення з відповідача на користь позивача розміру несплаченої заборгованості за кредитним договором. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин 1, 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: - копію довіреності від 16 червня 2025 року про уповноваження адвоката Пархоменка С.В. бути представником ТОВ «ФК Айконс» у судових установах, -копію договору про надання правової допомоги №16/06/2025 від 16.06.2025 року, укладеного між адвокатом Пархомчуком С.В. та ТОВ «ФК Айконс», -акт про отримання правової допомоги, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу станом на 11.08.2025 року становить 10500 грн., -платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 11950 від 11.08.2025 року. З огляду на умови договору про надання правничої допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10500,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved