Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив (з урахуванням зменшення) стягнути з [PERSON] на свою користь інфляційні втрати 1981,16 грн, 3% річних 389,28 грн за період з 01 вересня 2024 року по 01 квітня 2025 року. В обґрунтування позову посилається на те, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , 2, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] було створено ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "КЕДРІНА 53-А". Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказує, що відповідач систематично користується наданими послугами, не оскаржувала їх наявність та частково сплачує з моменту створення ОСББ. За період з 01 вересня 2024 року по 01 квітня 2025 року відповідачу було надано послугу з управління багатоквартирним будинком, однак у зазначений період відповідач не здійснює оплату щомісячних внесків у повному обсязі, в результаті чого за нею виникла заборгованість у розмірі 22235,67 грн. Проте, після відкриття провадження у справі, відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 22\~235,67 грн. У зв`язку з чим, позивач має правомірні підстави для вимоги до відповідача про сплату суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі. Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду у порядку виконання вимог ст.177 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.56). 05 липня 2018 року створено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "КЕДРІНА 53-А", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, буд.53-А. Відповідно до Статуту ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "КЕДРІНА 53-А", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КЕДРІНА 53-А" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Протоколом №1/С загальних зборів ОСББ "КЕДРІНА 53-А" від 01 серпня 2024 року затверджено з 01 серпня новий розмір внесків на утримання будинку та території для співвласників ОСББ, який складає 7,50 грн/м2. Відповідно до Протоколу №2 засідання правління ОСББ "КЕДРІНА 53-А" від 29 грудня 2024 року, вирішено протокол №1С від 01 серпня 2024 року вважати як додаток №1 до протоколу загальних зборів №1 від 15 травня 2024 року та протокол №5К від 27 липня 2024 року вважати як додаток №2 до протоколу загальних зборів №1 від 15 травня 2024 року. Згідно актів звіряння взаємних розрахунків, за період з 01 вересня 2024 року по 01 квітня 2025 року заборгованість відповідача складає 22235,67 грн. Внаслідок невиконання своїх зобов`язань розмір інфляційних збитків за заборгованістю відповідача склав 1981,16 грн (за період з 01 вересня 2024 року по 01 квітня 2025 року) та 3% річних 389,28 грн (за період з 01 вересня 2024 року по 01 квітня 2025 року), які залишися несплаченими і по даний час. Відповідачем сплачено суму основного боргу у розмірі 22\~235,67 грн. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 625 Цивільного кодексу України, статей 1, 5, 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статей 15, 20, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожний власник квартири у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Зокрема частиною 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Також судом враховується, що Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 401/983/23 (провадження № 61- 12953св23) зазначив, про те, що предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина перша статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (частина друга статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець визначив, що не є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини, які виникають між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення. Враховуючи те, що три проценти річних та інфляційні втрати були нараховані позивачем не на житлово-комунальні послуги, отже постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, не може бути застосована до спірних правовідносин. Таким чином, пред`явлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом ураховується, що відповідачем не надано суду контррозрахунку та належних і допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, на спростування розрахунку позивача. Відтак, суд вважає, що відповідачем не вказано обставин, які б свідчили про невірність здійснених позивачем розрахунків заборгованості. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів зі сплати спірної заборгованості в повному обсязі чи частково. Згідно частин 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Позивач у позовній заяві також просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. На підтвердження понесених судових витрат суду надано: - копію Договору про надання правничої допомоги №1/10.02-Ю.С.П. від 01 лютого 2025 року, відповідно до п.п.3.2.-3.3. якого за надані виконавцем послуги замовник сплачує у безготівковій формі фіксовану суму гонорару (винагороди) в сумі 22000 грн щомісяця, також замовник здійснює щомісячну доплату розміру гонорару (винагороду) виконавцю в сумі 10000 грн при судовому представництві замовника у спорах із співвласниками ОСББ про стягнення заборгованості внесків на утримання багатоквартирного будинку та при домової території; - платіжну інструкцію №1725 від 09 квітня 2025 року на суму 32000 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з 10000 грн до 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved