Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фастівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року цивільну справу №381/2340/25 за позовом [PERSON] було передано за підсудністю Макарівському районному суду Київської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управлінняюстиції Херсонської області. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.2009 року. З моменту народження доньки, сімейні відносини щороку погіршувались, в результаті чого сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Протягом останніх 6 (шести) років проживають з донькою окремо, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області 26.06.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області про, що складено актовий запис за № 81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 94 (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати на сплату судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 гривень на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved