Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Виклад позиції заявника. 08 липня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю з 2009 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Дана заява обґрунтована наступним. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,0148 га. З 2009 року, [PERSON] проживав спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з заявником. В 2011 році вони спільно купил житловий будинок. Позивач вказує, що встановлення факту проживання спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно для оформлення прав на спадкове майно. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 липня 2025 року відкрито окреме провадження, справу призначено до розгляду на 04 вересня 2025 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Семко В.М. заяву підтримали та просили її задовольнити з обставин викладених в заяві. Представник заінтересованої особи: Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, Щербатий А.І. в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вказала, що вони вели спільне господарство, дітей ні в кого з них не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вказала, що вони спільно тримали коні, корови, свині, кури, дітей жоден з них не мав. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до норм частин 1 та 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Разом з тим, згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживали однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-кому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що [INFO] в селищі Томашпіль, Тульчинського району, Вінницької області помер [PERSON] . Згідно довідки № 14-18-09/33 від 17 січня 2025 року Липівського старостинського округу Томашпільської селищної ради гр. [PERSON] за власні кошти провела поховання [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] проживала з гр. [PERSON] спільно однією сім`єю з 2009 року. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет , несли спільні витрати, спільне придбання майна, спільно побудували сарай та гараж. Згідно довідки № 14-18-09/34 від 17 січня 2025 року Липівського старостинського округу Томашпільської селищної ради гр. [PERSON] , після смерті [PERSON] померлого [INFO] , залишилося спадкове майно , яке складається: із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки розміром 2,0148 га, кадастровий номер 0523982600:05:000:0270, земельної ділянки розміром 2,0150 га, кадастровий номер 0523982600:05:000:0271. Після його смерті спадкоємцем за законом залишилася [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняла. Згідно копії свідоцтва про право на спадщини за законом від 10 грудня 2019 року зареєстрованому в реєстрі за № 1-7 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка розміром 2,0148 га, кадастровий номер 0523982600:05:000:0271. Згідно копії державного акта серії ВН № 131339 про право власності на земельну ділянку [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка розміром 2,0148 га, кадастровий номер 0523982600:05:000:0270. Згідно копії договору купівлі продажу житлового будинку від 29 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] придбали у власність житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON] проживала спільно з [PERSON] як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами, даний юридичний факт має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому заява [PERSON] про встановлення юридичного факту - факту проживання як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved