Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Представник позивача звернувся із вимогами, якими просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами, оскільки остання у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу та заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про існування цього судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловила і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляла. Враховуючи такі фактичні обставини справи та приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи надані позивачем, а інших суду не надавалось, як і не заявлялось клопотань про витребування/забезпечення доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 29 червня 2021 року між відповідачкою та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит № 4099320 на підставі якого остання отримала грошові кошти (а.с. 43-46). Згодом, відповідачка, як позичальниця, 12 серпня 2021 року уклала з первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» договір позики № 3644203804-107459 на підставі якого вона отримала грошові кошти (а.с. 32-37). У подальшому, 19 вересня 2021 року між відповідачкою та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладений договір позики № 77741753 на підставі якого відповідачка отримала грошові кошти (а.с. 54). Позивач наразі є новим кредитором відповідачки. Відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду із цим позовом становить 50 332,64 грн та складається із заборгованості за: договором № 4099320 від 29 червня 2021 року в сумі 25 226,41 грн із яких 3 735 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 541,41 грн заборгованість за процентами та 950 грн заборгованість за комісіями; договором № 3644203804-107459 від 12 серпня 2021 року в сумі 17 903 грн із яких 2 500 грн заборгованість за тілом кредиту та 15 403 грн заборгованість за процентами; договором № 77741753 від 19 вересня 2021 року в сумі 7 203,23 грн із яких 2 126 грн заборгованість за тілом кредиту, 5 076,89 грн заборгованість за процентами та 0,34 грн заборгованість по сплаті 3% річних. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи, вимоги законодавства у даних правовідносинах й усталену судову практику, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачкою умов договору позики та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, який підлягає до повного задоволення. Підстав для відмови у задоволенні позову, або часткового задоволення позову судом не встановлено. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, а саме 2 422,40 гривень судового збору та 16 000 гривень на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved