Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» - Грибанов Д.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивований тим, що 31.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102479497. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 102479497 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Крім цього, 26.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24920-01/2022. Даний договір був підписаний електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 31.01.2023 між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9592 гривень. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 102479497 у розмірі 10950,00 грн та за кредитним договором № 24920-01/2022 у розмірі 9592,00 грн. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.06.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 29.07.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Посилається на те, що в матеріалах справи копії договорів факторингу не містять всіх сторінок, також у договорах факторингу №16072024 та № 31012023 відсутні відомості у графах: «загальна заборгованість». Зазначає, що позивачем недоведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача за правочинами, які є предметом розгляду у даній справі. Договорів в електронній формі з фінансовими компаніями ТОВ`Мілоан» та ТОВ «ФК «Інвеструм» він не укладав. Також зауважує, що ні позивачем, ні первісними кредиторами не надано доказів на підтвердження перерахування чи отримання відповідачем коштів. 08.08.2025 від позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказує на те, що обставини на які посилається відповідач є необгрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених у Постановах ВСУ. Зазначає, що договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Також зазначає, що відповідач міг надати суду власний розрахунок, якщо не згідний із розрахунком банку, але останній не скористався таким правом. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102479497, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 6 000,00 грн., строком на 15 днів. Даний договір був підписаний електронним підписом (а.с.8-12). Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування (а.с.13). Згідно платіжного доручення №39044495, 31.01.2022 було перераховано суму 6000,00 грн, маска картки номер [NUMBER] . 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 102479497 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.16-17). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 10950,00 грн, з яких: 6 000,00 грн\~заборгованість за основною сумою боргу, 3750,00 грн заборгованості за відсотками, 1200,00 комісія (а.с.19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102479497 заборгованість відповідача складає 10950,00 грн, з яких: 6 000,00 грн\~заборгованість за основною сумою боргу, 3750,00 грн заборгованості за відсотками, 1200,00 комісія (а.с.20). Крім того, 26.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 24920-01/2022, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 4 000,00 грн., строком на 30 днів. Даний договір був підписаний електронним підписом. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі (а.с.28-30). 31.01.2023 між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників (а.с.33-36). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9592 гривень (а.с.37). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102479497 заборгованість відповідача складає 9592,00 грн, з яких: 4 000,00 грн\~заборгованість за основною сумою боргу, 5592,00 грн заборгованості за відсотками (а.с.38-39). Згідно квитанції iPay.ua, сервіс онлайн платежів, 26.01.2022 о 18:15:13 було перераховано суму 4000,00 грн, маска картки номер [NUMBER] . Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування такими та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Кредитними договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, надані йому позики в строки, передбачені Кредитними договорами не повернув. Після відступлення права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розміри позик, грошову одиницю, в якій надано позики, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання кредитних договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст.\~1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи із приписів п. 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тоді як ст.\~514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно вимог ч. 1ст.\~516\~ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Внаслідок укладення договорів про відступлення прав вимоги до позивача перейшли права кредитора за вказаними вище кредитними договорами, і такий вправі вимагати повернення кредитних коштів через неналежне виконання зобов`язань за кредитними договорами. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням. Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачем позовних вимог в частині їх обгрунтованості, а також посилання на те, що він не укладав вказані договори, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються відповідачем. Що стосується посилання відповідача на те, що не відбулося належного відступлення права вимоги, то таке спростовується самими договорами факторингу, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, актами прийому-передачі реєстру боржників, які підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved