Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач, ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 974021541 від 28.12.2020 на суму 24229,69 грн. 28.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал», та відповідачем укладено кредитний договір № 974021541, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 11370,15 грн., на умовах строковості, зворотності, платності. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 відступило право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором для ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. Таким чином, 04.05.2021 року відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 132 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (зурахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22751,59 грн. Відповідно, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з розрахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 05.08.2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 (Додатки № 20,21) - якими продовжено строк дії договру факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 14.02.2022 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. Так, відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24229,69 грн. (додаток №24). Сторона позивача в позові до суду клопотала про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач подав до суду письмові клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності та закриття в зв`язку з цим провадження у справі. Судом встановлено, що 28.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал», та відповідачем укладено кредитний договір № 974021541, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 12500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі строком кредитування на 112 днів. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 відступило право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором для ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. Таким чином, 04.05.2021 року відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 132 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22751,59 грн. Відповідно, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з розрахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 05.08.2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 (Додатки № 20,21) - якими продовжено строк дії договру факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 14.02.2022 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Так, відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24229,69 грн. (додаток №24). Даний факт підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 (Додаток №25). Однак, відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Відповідно до наведеного в позові розрахунку заборгованості за кредитом щодо якого не заперечував відповідач заборгованість останнього перед позивачем становить: 11370,15 грн. - заборгованість по кредиту; 12859,54 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а всього 24229,69 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України- Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипу блічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Викладене свідчить про відсутність реального виконання відповідачем (боржником) свого зобов`язання перед позивачем. Слід зазначити, що подане відповідачем до суду клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Нормами ст. 257 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В свою чергу, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (стаття 264 Цивільного кодексу України). Як було встановлено судом, згідно кредитного договору №\~974021541\~від 28.12.2020\~року,\~укладеного між\~сторонами,\~кредит відповідачу\~було надано\~строком на\~112\~днів починаючи\~з дня\~укладення договору\~та передачі\~коштів в\~кредит,\~тобто з\~28.12.2020\~року,кінцевою датою виконання відповідачем перед позивачем грошового зобов`язання, тобто повернення суми кредитних коштів було 19 квітня 2021 року. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин та до ухвалення рішення судом, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України починаючи з 04.09.2025 року було виключено з вказаного розділу на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025 "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності". Отже, з дня прострочення боржником виконання свого грошового зобов`язання, тобто з 20.04.2021 року і до дня введення Указом Президента України воєнного стану в Україні" - 24 лютого 2022 року минуло лише 10 місяців після чого перебіг позовної давності було зупинено пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України включно по 03.09.2025 року. Викладене дає підстави для висновків, що перебіг строків позовної давності для позивача у межах яких він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права розпочався 20 квітня 2021 року та на день фактичного звернення з позовом до суду - 22.04.2025 року не сплинув, оскільки був зупинений на підставі п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України починаючи з 24.02.2022 року по 03.09.2025 року включно. Отже, до дня зупинення вказаних строків минуло лише 10 місяців з дня, коли позивач дізнався про порушення свого права, а отже, передбачені ст. 257 ЦК України строки позовної давності на звернення з позовом до суду позивачем пропущені не були. Таким чином з відповідача на користь позивача стягненню підлягає 24229,69 грн. з яких 11370,15 грн. заборгованість по тілу кредиту та 12859,54 грн. заборгованість по відсотках за корисутвання кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат. \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Так,\~ на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копії договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року, протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди № 10 до Договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року, Акту прийому - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з Актом прийому -\~передачі наданих\~послуг до\~Договору про\~надання правничої\~допомоги №\~10/03/25-02\~від 10.03.2025\~року ТОВ «Юніт Капітал»отримало правові послуги від Адвокатського бюро "Тараненко та партнери" на загальну суму 7000 грн. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., суд приймає до уваги наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved