Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.01.2007, від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15.10.2019 шлюб розірвано. 19.07.2018 Дубенським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частина його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2018 і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] донці [PERSON] виповнилося 18 років, виплата аліментів припинилася. Разом з тим, вона продовжує навчатися та є студенткою. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання на денній формі, не надає. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 22.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 14.08.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяві та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,9). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15.10.2019 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.12). Згідно судового наказу, виданого Дубенським міськрайонним судом 19.07.2018, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частина його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з26.06.2018 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї №228 від 08.07.2025 діти зареєстровані з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Крім того, у [PERSON] на утриманні також є малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Також судом встановлено, що на день подання позову до суду [PERSON] вже є повнолітньою, навчається та є студенткою 3 курсу електротехнічного відділу Мирогощанського аграрного фахового коледжу. Дата закінчення навчання - 30.06.2026, форма навчання - денна, державна (а.с.13). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжують навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Разом з тим, суд звертає увагу, що оскільки донька сторін вже є повнолітньою, вимога про стягнення аліментів у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути задоволена судом, так як показник 50% прожиткового мінімуму - це мінімальний гарантований розмір для неповнолітньої дитини, яка потребує утримання до досягнення 18 років, а не для повнолітньої дитини. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітньої дитини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки у даній категорії справ позивачка звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial