Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Павлушко Л.А. (що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2025 та свідоцтва про право на занятя адвокатською діяльністю) звернулася до Андрушівського районного суду з цивільним позовом до Волицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , що помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина. На момент смерті батька позивачне проживала зі спадкодавцем, заяву до нотаріальної контори не подавала, оскільки знала, що останній мав заповідати все майно братові - [PERSON] . Тако зазначає, що в липні 2010 у неї загинув син - [PERSON] , тому смерть батька та втрата сина викликали сильний , емоційний стесз тривалими наслідками, що вплинуло на стан здоров`я. Після того як помер її брат - [PERSON] , виявила серед його особистих речей заповіт. Із заповіту дізналася про те, що він складений на її ім`я та ім`я брата, та те, що вона є спадкоємецею і може отримати у власністьспадкове майно. Звернувшись до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, однак їй було відмовлено з причини прокуску шестимісячного строку. Тому, позивач просить визначити їй додатковий строк - два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Андрушівського районного суду від 17.06.2025 було відкрите провадження у справі та призначено до підготовчого засідання у порядку загального позовного провадження, про що повідомлено учасників по справі. 10.07.2025 Ухвалою Андрушівського районного суду було відкладено підготовче судове засідання та витребувано у приватногого нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожи В.В. копію спадкової справи, що надійшла на адресу суду листом від 30.07.2025. В судові засідання учасники справи не з`являлися. Позивачка та її представник до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача із зазначенням ставлення до позовних вимог. Відповідач Волицька сільська рада, до суду свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність представника сільської ради в якій зазначено, що щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.5). Також, встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно копії довідки № 139 виданої Волицькою сільсько радою, що знаходиться в матеріалах справи, відомо, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав до дня смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та те, що на день смерті інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було (а.с6). З копії заповіту вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно дітям: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії правовтановлюючих документів вбачається належність спадкового майна спадкодавцю ( а.с.8,9). Судом встановлено, що на підставі заяви позивачки було зареєстровано спадкову справу № 92/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , та що згідно матеріалів спадкової справи після його смерті залишилося спадкове майно та, що заяви від інших спадкоємців відсутні (а.с.12-13). Також, судом встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено щодо звернення до суду для визначення додаткового строку (а.с.11). Копіями свідоцтв підтверджується факт смерті брата та сина позивачки (а.с.14-17). Інших спадкоємців не встановлено. Передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено. При прийнятті рішення суд мотивувався наступним. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивачки на спадкування, а тому остання змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 12 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено в результаті того, що в Україні 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України\~Указом Президента України № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та не скасований, що у зв`язку з постійними обстрілами по всій території країни постійно оголошуються повітряні тривоги, що є перешкодою для реалізації прав громадян, а тому вважає причини поважними. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved