Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 08.05.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Р51.13053.005236355, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 29431,00 грн, включаючи витрати на страховий внесок в сумі 4864,22 грн, строк кредитування становить 24 місяців і датою повернення кредиту є 08.05.2020 року з річною змінюваною процентною ставкою - 19,5 %, яка в подальшому не змінювалась. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатила банку 7298,50 грн. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «СОНАТІ» за плату, а ТОВ «ФК «СОНАТІ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги до Боржників за Кредитним Договором вказаному у Реєстрі Боржників, укладеним між АТ «Ідея Банк» і Боржниками. В подальшому, 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 69634,00 грн, до відповідача. У зв`язку із зазначеним, станом на 08.05.2021 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 44536,09 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 27227,31 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 17308,96 грн. 28.05.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем подано заяву від 17.07.2025 року, в якій зазначила, що вона не погоджується з нарахованими відсотками. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, 08.05.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування № Р51.13053.005236355, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 29431,00 грн, строком на 24 місяців по 08.05.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за змінюваною процентною ставкою в розмірі 19,5% річних, внесенням щомісячних платежів на погашення кредиту та плати за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості банком відповідно в розмірі та строки, визначені в додатку №1 до договору, який є паспортом споживчого кредиту. Відповідно до 1.7 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 29431,00 грн на рахунок № [NUMBER] , який відкриває банк позичальнику, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4864,22 грн, згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Згідно з п. 1.8 змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 10%. Своїм підписом у договорі [PERSON] підтвердила, що погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх; ознайомлена з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами, вони її зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; акцентує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», які розміщені на офіційному веб-сайті банку. Цього ж дня між банком і [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до договору кредиту та страхування № Р51.13053.005236355 від 08.05.2019 року. 08.05.2019 року АТ «Ідея Банк» перерахував кредитні кошти, відповідно до умов договору, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією ордера розпорядження №1. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з друкованим реєстром боржників № 1 від 16.11.2023 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором Р51.13053.005236355 від 08.05.2019 року в сумі 69634,00 грн. 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило за плату, а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з витягу з друкованого реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «ФК Сонаті» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором Р51.13053.005236355 від 08.05.2019 року в сумі 69634,00 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, виданої АТ «Ідея Банк», заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором станом на 16.11.2023 становить 69634,00 грн, яка складається із заборгованості: за основним боргом - 27227,13 грн, за нарахованими та несплаченими відсотками - 17308,96 грн, за нарахованими та несплаченими комісіями - 25097,91 грн. Згідно з випискою по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатила банку лише 7298,50 гривень. Останній платіж проведено 17.09.2019 року. Строк на який було надано кредит за договором сплив 08.05.2021 року. Внаслідок чого у позичальника станом на 08.05.2021 року сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 44536,09 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 27227,13 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 17308,96 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% від суми боргу, за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року інфляційні втрати складають - 3590,74 грн, а 3% річних - 1065,21 грн. А тому, заборгованість за кредитним договором [PERSON] , що підлягає стягненню на користь ТОВ «Санфорд Капітал» становить 49132,04 грн, що складається з: заборгованість за основним боргом - 27227,13 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 17308,96 грн; інфляційні втрати - 3590,74 грн; 3% річних - 1065,21 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1,2 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором Р51.13053.005236355 від 08.05.2019 року в розмірі 44536,09 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом - 27227,13 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 17308,96 грн. Разом з тим суд вважає, що заслуговують на увагу позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 1065,21 грн та інфляційних втрат в розмірі 3590,74 грн за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року. Як вбачається зі змісту договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті», а також договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал», вони не містять положень щодо придбання фактором права вимоги інфляційних втрат та 3% річних за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року та не містять положень щодо права фактора на нарахування останнім відповідальності за статтею 625 ЦК України, а саме інфляційних втрат та 3% річних саме за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року. З копії друкованого реєстру боржників №1 від 16.11.2023 року до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року та витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, вбачається що до боржника [PERSON] передана заборгованість за основним боргом, заборгованість за відсотками та комісіями. АТ «Ідея Банк» суми за статтею 625 ЦК України не нараховувались. При цьому, позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року, а договори факторингу укладені 16.11.2023 року та 29.12.2023 року. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат в сумі 3590,74 грн та 3% річних у сумі 1065,21 грн за період з 09.05.2021 року до 23.02.2022 року відсутні. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 49132,04 грн, а задоволено на суму 44536,09 грн, тобто на 90,65% (44536,09х100:49132,04). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2195,91 грн (2422,40х90,65:100). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату таких послуг, суд зазначає, що підстави для їх стягнення відсутні, оскільки витрати на оплату послуг поштового зв`язку не охоплюються положеннями ст. 133 ЦПК України. Щодо витрат на оплату професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Так, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7 200 грн. Судом встановлено, що 01.04.2024 між позивачем та АО «АЛЬЯНС ДЛС» укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7200,00 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (90,65%) суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 6526,80 грн (7200х90,65:100). На підставі наведеного та

Outcome: partial