Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 25.12.2023 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ФІНТРАСТ УКРАЇНА»(далі позивач та/або ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 113150,20 гривень, а також витрат на правову допомогу та сплачений судовий збір. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5588672 про надання споживчого кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит у розмірі 22000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору страндартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього Договору. 25.03.2022 року відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.09.2022 року 25.11.2022 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 22000 грн*1,99%*60 кал.днів =26268,00 гривен. 19.06.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 22000,00 гривень тіло кредиту, 91150,20 гривень нараховані проценти, всього 113150,20 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але матеріали справи містять заяви про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. (а.с. 102, 110, 112, 115) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2023 року цивільна справа № 496/8776/23 була передана на розгляд головуючому судді Дранікову С.М. (а.с. 94) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.12.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 95-96) 8. В зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Н.В. Цапок № 413 від 05.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 123) 9. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року цивільна справа № 496/8776/23 була передана на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 124) 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року матеріали цивільної справи № 496/8776/23 прийнято до провадження судді Портної О.П. (а.с. 125-126) 11. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих поштових відправлення з повідомленням про вручення, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 101, 117, 119, 122) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області в мережі Інтернет (а.с. 128), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а від представника позивача заперечень проти проведення заочного розгляду справи не надходило, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 13. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 14. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 15. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 16. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 17. Судом встановлено, що 23.02.2022 року [PERSON] звернулася до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Договір № 5588672 про надання споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С945252. (а.с. 48-58) 18. Сторони узгодили Графік платежів, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 5588672 від 23.02.2022 року, який підписаний відповідачем 23.02.2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором С945252. (а.с. 59) 19. На виконання переддоговірних обов`язків 23.02.2022 року позичальника було ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту, інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 24.02.2022 року, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С945252. (а.с. 19-20) 20. 08.07.2020 року між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений Договір № 087/20-П про надання послуг з переказу платежів з додатком. (а.с. 22-28) 21. Листом № 2868 від 22.06.2023 року ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що операції, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 року є успішними: № транзакції 1070006546; сума 22000,00 гривень; дата 23.02.2022 року; № замовлення 28120910; № картки [NUMBER] ; статус прийнято. (а.с. 29-30) 22. З розрахунку заборгованості за Договором № 5588672 від 23.02.2022 року за період з 23.02.2022 року по 18.06.2023 року, [PERSON] , має заборгованість, яка не погашена, та складає 86882,20 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 22000,00 гривень та заборгованості за відсотками (стандартна) 65232,20 гривень. (а.с. 42-46) 23. 19.06.2023 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за відсотковою ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 32-40) 24. 19.06.2023 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» складено та підписано Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за Договором факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року. (зворотній а.с. 15, а.с. 41) 25. Згідно Витягу з Реєстру боржників до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за Кредитним договором № 5588672. Сума заборгованості за основною сумою боргу 22000,00 гривень; сума заборгованості за відсотками 64882,20 гривень, загальна сума заборгованості 86882,20 гривень. (а.с. 21) V. Оцінка Суду. 26. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 27. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 29. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 30. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 31. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 32. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 33. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 34. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 35. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 36. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 37. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 38. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 39. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 40. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 41. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 42. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 43. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 44. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 45. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 46. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 47. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копію Договору № 5588672 про надання споживчого кредиту від 23.02.2022 року, копію листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», копію Договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 року та розрахунок заборгованості. 48. З наданих позивачем документів вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Натомість, в порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Протилежного відповідачкою суду не доведено. 49. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Суд звертається до правової позиції, зазначеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21, у якій Велика Палата зробила наступні висновки. 51. Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. 52. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). 53. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. 54. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. 55. З наданих до суду документів вбачається, що сторони погодили розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 гривень, які включають плату за наступні послуги адвоката: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та її подання. 56. Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 57. Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. 58. У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки Об`єднаної палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 59. Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також акцентувала увагу на те, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. 60. Отже, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Такий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 03.08.2022 року у справі № 487/4983/20. 61. Як встановлено судом у матеріалах справи відсутні заяви чи клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу. 62. Отже, представник позивача надав копію Договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року (а.с. 17-18), копію Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, від 13.12.2023 року (зворотній а.с. 21), копію Рахунку на оплату по замовленню № 13/12 від 13.12.2023 року на суму 10000,00 гривень (зворотній а.с. 8) та копію платіжної інструкції в національній валюті № 2084 від 18.12.2023 року на суму 10000,00 гривень (зворотній а.с. 7), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 10000,00 гривень. 63. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 64. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 65. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 1897 від 11.12.2023 року (а.с. 8) позивачем було сплачено 2147,20 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved