Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 677 гривень 50 копійок на частину доходу відповідача. На обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 677 гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Проте аліменти в розмірі 677 гривень 50 копійок на даний час не можуть забезпечити повноцінне утримання дитини, а тому позивач просить суд змінити спосіб стягнутих за рішенням суду аліментів на частину від доходів відповідача, оскільки останній має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача адвокат Зоц А. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, вказаних в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі частини від його доходу. Зазначив, що на даний час він не сплачує аліменти інші, ніж на утримання [PERSON] . Проте просив врахувати, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.9), яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року, яке набрало законної сили 10 червня 2017 року, було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 677 гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). З матеріалів справи встановлено, що виконавче провадження № 57657432 з примусового виконання виконавчого листа №192/516/17 від 13 червня 2017 року було відкрито 13 листопада 2018 року (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 березня 2025 року існує заборгованість в розмірі 6 455 гривні 72 копійок (а.с.16 зворот - 18). Відповідач в судовому засіданні пояснив, що вказану заборгованість погасив, проте відповідних доказів суду не надав. Судом встановлено, що на момент розгляду справи судом, аліменти з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] стягуються виконавчою службою в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01 січня 2025 року згідно норм Закону України «Про Державний бюджет» становить для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Тобто аліменти стягуються в розмірі 1598 гривень 00 копійок (а.с.18), а такий розмір є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13 зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~3\~статті 182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~ Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Тобто аліменти в розмірі 677 гривень 50 копійок є недостатніми для утримання малолітньої [PERSON] її батьком, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196 гривень. Тому суд\~вважає,\~що позивач,\~як одержувач\~аліментів довела\~свої вимоги\~щодо необхідності\~зміни способу\~стягнення аліментів\~з твердої\~грошової суми\~в розмірі\~677\~гривень 50\~копійок щомісячно\~на частину\~від розміру\~доходу відповідача,\~зокрема тому,\~що розмір\~присуджених до\~стягнення аліментів\~в твердій\~грошовій формі\~на даний\~час є\~недостатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~оскільки на\~даний час\~збільшилися потреби\~у її\~розвитку,\~навчанні та\~вихованні. Стягнення аліментів в частині від доходу платника аліментів забезпечить утримання дитини в динамічній залежності від розміру доходу платника аліментів, однак в будь-якому разі не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1598 гривень 00 копійок в 2025 році. Суд зазначає, що як позивач, так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей. Вирішуючи питання про розмір частки від доходу відповідача, яку слід стягнути на утримання малолітньої [PERSON] , суд посилається на наступне. Відповідно до\~вимог ст.\~183\~Сімейного кодексу України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач зазначає, що малолітня [PERSON] потребує додаткових витрат у зв`язку з її захворюваннями (а.с.19-22), про що надала відповідні докази, однак вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини не заявляла. Суд вважає, що оскільки відповідач має малолітню дитину і зобов`язаний її утримувати, тому розмір аліментів слід визначити з урахуванням вказаної обставини, який на думку суду має становити частину від його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитини повноліття. Відповідачем було надано суду докази офіційного працевлаштування в ТОВ «АРТН ГРУП» з отриманням в 2025 році доходу в розмірі 9\~350 гривень (а.с.68-70). Також з відомостей пенсійного фонду України судом встановлено, що з 2022 року відповідач отримує стабільну заробітну плату, а саме в 2022 році 165 175 гривень 46 копійок, в 2023 році 309\~048 гривень 67 копійок, в 2024 році 54\~410 гривень 48 копійок, що свідчить про те, що його матеріальний стан змінився та він має можливість сплачувати аліменти (а.с.68-69). Вказане підтверджує здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частини від доходу, що буде становити 2\~337 гривень 50 копійок, а вказана сума є наближеною до прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Тому суд вважає, що такий розмір має становити частину від доходу відповідача, а позовні вимоги відповідно підлягають задоволенню в тому числі у зв`язку з повним визнанням позову відповідачем, що є окремою підставою для задоволення позову. Відповідачем до справи були надані копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно яких відповідач є батьком вказаних дітей. Разом з тим суду не було надано доказів про те, що такі діти перебувають на його утриманні, або мешкають разом з відповідачем. Також відповідачем було надано копію ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2025 року про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] , яка є матір`ю дітей, до відповідача про стягнення аліментів. Проте, рішення суду про стягнення аліментів надано не було, як не було і заявлено відповідних клопотань про залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , як матері дітей або про відкладення розгляду справи до ухвалення рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. Суд вважає, що оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, підтвердив свою здатність сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі частини, тому суд вважає, що наявність двох інших малолітніх дітей та поданого позову про стягнення аліментів, який фактично свідчить про те, що відповідач не утримує цих дітей, у з в`язку з чим [PERSON] звернулася з позовом до суду, не порушує права таких осіб з огляду на визнання позову в даному провадженні та з огляду на добровільну згоду відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

Outcome: approved