Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

27.06.2025 позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт того, що [PERSON] , [INFO] , не проживає з травня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , в тому числі не проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , на момент його смерті. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим,\~що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та іншого майна. Спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка позивач, у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом постійного сумісного проживання з ним на момент смерті та шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, але нотаріально факт прийняття спадщини оформити не може у зв`язку з тим, що на момент смерті чоловіка разом з нею в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована їх донька [PERSON] , яка в листопаді 2023 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Дочка позивача [PERSON] у травні 2021 року виїхала за кордон, де мешкає досі. Спочатку вона проживала та працювала в Угорщині, а з листопада 2023 року проживає та працює у місті Відень (Австрія). У листопаді 2023 року [PERSON] вийшла заміж за громадянина Румунії. Після реєстрації шлюбу [PERSON] разом із чоловіком проживає та працює у Відні. Із травня 2021 року до листопада 2024 року [PERSON] додому взагалі не приїжджала. Таким чином, з травня 2021 року до теперішнього часу [PERSON] в с.Виноградівка Болградського району Одеської області не мешкає і на момент смерті батька в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] не проживала. Її постійне місце проживання з листопада 2023 року - Австрія, м.Відень. \~ \~ \~ \~Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 30.06.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 11:00 годину 09.09.2025 року (а.с.40), про що повідомлено сторони по справі (а.с.41). \~ \~ \~ \~Цією ж\~ухвалою,\~з метою перевірки доводів позивача та для підготовки справи до судового розгляду було витребувано у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . В підготовче засідання 09.09.2025 року: -позивач не прибула, надала заяву якою підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні та розгляд справи просила провести у її відсутність (а.с.63). - третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог [PERSON] не прибув, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.65); \~ \~ \~ \~- третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог Болградська міська рада Одеської області повідомлена належним чином (а.с.55). Представник в підготовче засідання не прибув, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.56-58); - відповідач [PERSON] не прибула, надіслала на електронну пошту суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.60-61). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.11.2024 року, актовий запис № 699 (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу входить частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння (а.с.21-23), а також інше мано: земельна ділянка (а.с.26, 27) тощо. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 694/А-2024 від 26.07.2024 року «Про перейменування об`єктів топонімії у населених пунктах Одеської області» вулиця Першотравнева у селі Виноградівка Болградського району Одеської області перейменовано на вулицю Достлук (а.с.24). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: -дружина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 21.11.1976 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.12); -син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.1982 року відділом ЗАГС Вулканештського райвиконкому МССР (а.с.20); -донька [PERSON] , [INFO] , на підставі: - свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.1994 року, виданого Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.12 - зворотна сторона); - свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2023 року (а.с.13-19). Згідно довідки Виноградівського старостинського округу Болградського району Одеської області №145/02-40 від 22.05.2025 року про склад сім`ї слідує, що відповідно до запису погосподарської книги за 2021-2025 роки особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на [PERSON] по [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані особи, а саме: - [PERSON] ,\~ [INFO] дружина, - [PERSON] ,\~ [INFO] - син, - [PERSON] ,\~ [INFO] донька, та інші члени родини (а.с.28). В цій довідці також зазначено, що [PERSON] , зареєстрована, але не мешкає. Комісією Виноградівського старостинського округу Болградської міської ради Болградського району Одеської області у складі працівників апарату виконкому Виноградівської сільської ради було проведено опитування свідків (а.с.29): [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~В результаті опитування свідків було встановлено, що [PERSON] , 1994 року народження - рідна дочка [PERSON] та [PERSON] . Юлія до травня 2021 року проживала разом із батьками за адресою: [ADDRESS] . У травні 2021 року [PERSON] поїхала за кордон, де мешкає досі. Спочатку вона проживала та працювала в Угорщині, а з листопада 2023 року проживає та працює у місті Відень (Австрія). У листопаді 2023 року [PERSON] вийшла заміж за громадянина Румунії. Шлюб зареєстрували у Румунії. Після реєстрації шлюбу [PERSON] разом із чоловіком проживає та працює у Відні. Із травня 2021 року [PERSON] додому взагалі не приїжджала. [INFO] помер [PERSON] . Юлія на похорон батька не змогла приїхати, а приїхала через три дні після похорону. Погостювала у матері тиждень і поїхала додому до Відня. З травня 2021 року до теперішнього часу [PERSON] в с.Виноградівка Болградського району Одеської області не мешкає і на момент смерті батька в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] не проживала. її постійне місце проживання з листопада 2023 року: Австрія, м. Відень (а.с.29). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На час смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , його донька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживали. З ним проживала лише його дружина [PERSON] , [INFO] , яка на протязі останніх років його життя доглядала за спадкожавцем. Зазначений Акт опитування свідків підписаний старостою Виноградівського старостинського округу Болградського району Одеської області зареєстрований [PERSON] та скріплено гербовою печаткою (а.с.29). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначені покази свідків також підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- копією паспорта громадянки України [PERSON] № [NUMBER] виданий органом 2114 від 06.02.2024(а.с.8-9), \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- копією свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10. № 937852, зареєстрований 23 листопада 2023 року в комуна Четате, повіт Долж Румунія, згідно офіційного перекладу на українську мову(а.с.13-19) \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~ підтвердженням реєстрації з Центрального реєстру місця проживання, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 06 листопада 2023 року за постійним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , населений пункт: Відень (GKZ 90001) (а.с.30-31); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- підтвердженням, наданим ТОВ БЛІТЗБЛАНК, про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , працює у вище названій фірмі з 01.07.2024 року як прибиральниця з 40 годинним робочим тижнем та має відповідну заробітну плату (а.с.32-33); \~ \~ \~ \~-посвідченням про місце проживання [NUMBER] від 15.04.2024 року в Авістрії (а.с.61). Як вбачається з копії спадкової справи №234/2024, заведеної 11.12.2024 щодо майна померлого [PERSON] (а.с.44-54), із заявою 11.12.2024 року звернулась [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка (а.с.47). В матеріалах цієї спадкової справи відсутні заяви будь-кого зі спадкоємців за законом. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа\~проживає строком\~понад шість\~місяців на\~рік, а місце перебування - це адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст.1296 ЦК України). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Аналогічно і щодо факту не проживання особи за певною адресою. Отже, реалізація права на спадщину позивачем [PERSON] за законом, в тому числі, залежить від встановлення судом факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] протягом тривалого часу, тобто за довго до його смерті, що підтверджено у сукупності доказами у справі. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Метою встановлення факту не проживання відповідача зі спадкодавцем, є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна позивачем, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, а саме про визнання особи, тобто відповідача таким, що не проживала за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved