Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №510698-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2024 року у розмірі 24250,46 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.09.2024 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №510698-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 23.09.2024 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №510698-КС-001 про надання кредиту, 23.09.2024 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №510698-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2854, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Зазначає, що ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в розмірі 11000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Зважаючи на ті обставини, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідача станом на 28.05.2025 року утворилась заборгованість за договором №510698-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 24250,46 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8357,97 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11683,51 грн.; суми заборгованості по штрафам - 4058,98 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 150 грн. 06.08.2025 відповідачкою було подано відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вона отримала кредит, розмір нарахованих відсотків, а також наявність у неї заборгованості за вказаним кредитним договором. 07.08.2025 представником позивача було подано додаткові пояснення в яких зазначено, що під час укладення Кредитного договору сторони погодились укласти кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору). Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи "анкета клієнта", відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки № [NUMBER] для перерахування на нього коштів. Також вказав, що він просив витребувати у банку загальну виписку про рух коштів по рахунку (без визначення ідентифікуючих ознак платника), оскільки перерахування кредитних коштів відповідачу здійснювалося відповідним посередником ТОВ «Бізнес Позика» за допомогою відповідної платіжної системи. Розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором ґрунтується на умовах кредитного договору. Також вказав, що відповідачкою частково погашалася заборгованість за вказаним кредитним договором і всі ці платежі були враховані в розрахунку заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Оскільки, відповідачка будучи належним чином повідомлена про судове засідання, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, а також враховуючи, що відповідачка подала до суду відзив де висловила свою позицію щодо позову, то суд приходить до висновку про розгляд справи за її відсутності. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач 23.09.2024 року направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №510698-КС-001 про надання кредиту, а відповідач 23.09.2024 року прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №510698-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2854, на номер телефону [NUMBER] . Встановлено, що 23.09.2024 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №510698-КС-001, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 11000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Договір було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-2854 відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно вказаного договору, тип кредиту - кредит, стандартна процентна ставка за кредитом в день 1% фіксована. Строк кредитування 24 тижнів, термін дії договору до 10.03.2025. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6692,70 процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 11000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується випискою по рахунку наданої АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.57-58). Так, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту від 23 вересня 2024 року №510698-КС-001 був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем (сторонами договору №510698-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2024) в належній формі було погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою. Встановлено, що відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим в нього перед позивачем виникла заборгованість, загальний розмір якої по вказаному договору станом на 28.05.2025 становить 24250,46 грн., що складається: заборгованість за кредитом - 8357,97 грн., заборгованість по відсотках - 11683,51 грн.; заборгованості по комісії - 150 грн.; заборгованості по штрафах - 4058,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, довідкою про стан заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положення ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо заперечень відповідачки викладених у відзиві на позовну заяву то суд їх до уваги не приймає, з огляду на наступне. Так, відповідно до листа АТ КБ «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-250707/342024-БТ, банківська карта № [NUMBER] яка зазначена у договорі про надання споживчого кредиту №510698-КС-001 від 23.09.2024 належить відповідачці [PERSON] . Відповідно до виписки з зазначеної банківської картки, 23.09.2024 на неї було зараховано 11000 грн., що відповідає сумі кредиту зазначеному у договорі про надання споживчого кредиту №510698-КС-001 від 23.09.2024. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до анкети позичальника фінансовим номером відповідачки вказано номер [NUMBER] на який позивачем було відправлено одноразовий ідентифікатор. Ідентичний номер телефону зазначено відповідачкою у відзиві на позовну заяву. Що стосується розміру заборгованості, та розміру нарахованих відсотків, то позивачем як позикодавцем розмір заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором було розраховано відповідно до умов укладеного між ними (позивачем та відповідачкою) договору про надання споживчого кредиту №510698-КС-001 від 23.09.2024. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] було часткового сплачено заборгованість по вказаному договору з карткового рахунку № [NUMBER] , який належить відповідачці, та ці оплати були враховані позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості та листами АТ «Таскомбанку». Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідачкою не було надано суду жодних доказів про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №510698-КС-001 від 23.09.2024. Також, відповідачкою не було надано суду доказів, що персональні дані відповідачки були використанні сторонніми особами з метою укладення зазначеного договору. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованими та підлягають задоволення в повному обсязі. Окрім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved