Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує про те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі до 10.08.2015 року. Вказувала, що від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що під час перебування в шлюбі та після його розірвання відповідач постійно ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не цікавився життям дітей, не допомагав матеріально їх утримувати. Нею було подано заяву про видачу судового наказу до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яка судом була задоволена. Однак від сплати аліментів боржник ухилився, внаслідок чого, станом на 05.03.2025 рік у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 176730,00 грн. Через несплату аліментів вона звернулася до ВП№3 (м.Заставна) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та 21.02.2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Враховуючи, що всі життєві питання, які стосуються життя дітей вона вирішує одна, посилаючись на норми права які регулюють дані норми правовідносин, просила позов задовільнити, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзив не подав. Ухвалою від 15.07.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, при цьому позивачка пояснила, що проживаючи в шлюбі, відповідач застосовував до неї при дітях фізичне насильство, старша донька на той час вже розуміла що коїться. Жодного разу, з моменту розірвання шлюбу, колишній чоловік не приходив до дітей, не вітав їх зі святами, не приходив до школи, не утримував матеріально, не турбувався, не цікавився їх життям та здоров`ям, відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків. Просила позбавити його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося за зворотною адресою до суду без вручення з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник органу опіки і піклування Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про те, що вони просять справу слухати у їх відсутність, при винесенні рішення просять врахувати інтереси дітей. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з відповідачкою по [ADDRESS] . Її син та син позивачки ходять разом в садочок. Вона протягом восьми років (з часу знайомства) ніколи не бачила і не чула про батька [PERSON] та [PERSON] . Не чула, щоб вітав доньок з Днем народження чи дарував подарунки, просто приходив до дітей. Діти про нього нічого і ніколи не говорять. Суд заслухав думку неповнолітньої [PERSON] , яка суду пояснила, що вона проживає разом з мамою, сестрою, братом та вітчимом в Чернівцях. Батька вона не пам`ятає, нічого не може згадати з дитинства про нього. Він жодного разу не приходив до неї в школу, не приносив подарунки, не вітав з Днем народження, не телефонує. Вітчим гарно до неї відноситься, як батько. Вважала, що біологічного батька потрібно позбавити батьківських прав, оскільки він не бере жодної участі в її з сестрою житті. Ними опікується тільки мати та вітчим. Малолітня [PERSON] висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав її біологічного батька, оскільки вона взагалі не пам`ятає його, він жодного разу не приходив до неї, ніколи не телефонує та нічого не дарував їй. Вона проживає з мамою, братом, сестрою та вітчимом. Вітчим гарно до них відноситься. Суд, заслухавши позивачку, представника позивачки,свідка, думку дітей, дослідивши письмові докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.08.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що стверджено копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/806/15-ц. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження серії № [NUMBER] записані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження серії № [NUMBER] записані [PERSON] та [PERSON] . З копії судового наказу №716/1965/19 вбачається, що 21.01.2020 року за заявою [PERSON] видано судовий наказ та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей - доньок - [PERSON] та [PERSON] по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Заставнівським ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ вбачається, що у [PERSON] станом на 05.03.2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 176730,00 грн. 21.02.2025 року зареєстроване кримінальне провадження за ст.. 164 ч.1 КК України відносно [PERSON] оскільки він злісно ухиляється від сплати аліментів на користь [PERSON] та утримання спільних дітей. Характеристиками виданими директором Чернівецького ліцею №18, ствердженні обставини того, що батько [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - [PERSON] не бере участі у їх вихованні, не спілкується з ними, з класними керівниками на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється. Організацією навчального процесу та життя дівчат займається виключно мати, яка цікавиться навчанням дітей, бере активну участь у житті школи, регулярно відвідує батьківські збори. Всі потреби дітей забезпечує мати. З відповіді лікаря-педіатра №165 від 04.11.2024 р. вбачається, що в разі захворювання дітей: [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2011 р.н., за медичною допомогою або з метою профілактичних оглядів в КНП «Міська дитяча поліклініка» звертається мати - [PERSON] , [INFO] . З доданих висновків провідного психолога ЧМЦСС [PERSON] за результатами роботи з [PERSON] та [PERSON] слідує, що обидві дівчинки емоційно прив`язані до мами, у обох ставлення до біологічного батька є негативним, обоє ображені на батька через його байдужість до них та відсутність у їх житті. З висновку опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] вбачається, що з метою соціального захисту інтересів неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] , виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] у зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказаний висновок для суду не є вирішальним, а носить рекомендаційний характер, а тому оцінюється в сукупності з іншими доказами. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За статтею держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, на підставі повного, всебічного з`ясування обставини справи, та оцінки доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі у виховані та формуванні світогляду дітей, їх утриманні. Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що тривалий час, а саме більше десяти років [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх доньок [PERSON] та [PERSON] , нехтує обов`язками виховання, не цікавиться освітою, хобі, друзями, психологічним станом дітей, ухиляється від сплати аліментів, що свідчить про зневагу до потреб дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив батьківський зв`язок з дітьми, а отже, з метою захисту прав дітей, його доцільно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Всупереч вищевказаних норм процесуального права, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування вказаних обставин, які б свідчили про об`єктивні обставини, що унеможливлювали виконання ним своїх обов`язків по вихованню дітей. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ухвалюючи рішення про позбавлення батьківських прав, суд, вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що позбавлення його батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє його прав на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також за відсутності обставин, що стали підставою для позбавлення його батьківських прав, вони можуть бути поновлені в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України, яка визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Однак, враховуючи, що аліменти з відповідача вже стягуються за рішенням суду, аліменти в конкретній справі не підлягають стягненню. Крім того, враховуючи, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено в повному обсязі, з [PERSON] на користь [PERSON] , відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved