Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , [INFO] . До складу спадщини, що відкрилася після смерті бабусі позивача входить (одна друга) частки житлового будинку [ADDRESS] . Представник позивача вказує, що 10.11.2012 [PERSON] склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі під № 4170 та відповідно до якого заповіла належну їй частку будинку [ADDRESS] своєму онуку позивачу. Крім того, за життя [PERSON] уклала з відповідачкою [PERSON] , яка також володіє (однією другою) часткою означеного житлового будинку, договір про порядок володіння та користування будинком та зміну розміру часток, який зареєстровано в реєстрі під № 4162, відповідно до якого частка [PERSON] становить 48/100, а частка [PERSON] 52/100. Поряд з тим, державної реєстрації права після зміни розміру часток здійснено не було. З метою оформлення права на спадщину за заповітом позивач звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв`язку із тим, що договір про порядок володіння та користування будинком та зміну розміру часток, відповідно до якого частка [PERSON] становить 48/100, а частка [PERSON] 52/100, - не був зареєстрований відповідно до чинного законодавства у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, а 11.04.2024 державним реєстратором Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради Кіщуком М. П. було винесено Рішення № 72536121 про відмову у проведенні реєстраційних дій. Тому представник позивача, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, просить визнати за останнім право власності в порядку спадкування право власності на 48/100 житлового будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, 20.05.2025 подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відзиву на позов не подала. Оскільки, інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до\~ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє\~заочне\~рішення). Тому відповідно до положень\~ч. 4 ст. 223\~та\~ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити\~заочне\~рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно з положеннями ст.\~1216\~ЦК\~України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). У силу вимог ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. У відповідності до ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно\~ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пункт 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7" Про судову практику в справах про спадкування"передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.1268-1270ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] , [INFO] , про що того ж дня складено відповідний актовий запис № 553, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.07.2020 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П. П., на користь [PERSON] (а.с. 14). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів № 68915 від 08.06.2021 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкодавиці на праві спільної часткової власності належала (одна друга) частка житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 30). Крім того, за життя [PERSON] уклала з [PERSON] , яка також володіє частки означеного житлового будинку, договір про порядок володіння та користування будинком та зміну розміру часток, який зареєстровано в реєстрі під № 4162, відповідно до якого частка [PERSON] становить 48/100 (сорок вісім сотих) часток, а частка [PERSON] 52/100 (п`ятдесят дві сотих) часток (а.с. 22-23). З метою оформлення спадкових прав після смерті спадкодавиці позивач звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Мануляк І. В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовила у зв`язку з тим, що договір про порядок володіння та користування будинком та зміну розміру часток, відповідно до якого частка [PERSON] становить 48/100, а частка [PERSON] 52/100, - не був зареєстрований відповідно до чинного законодавства у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, а 11.04.2024 державним реєстратором Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради Кіщуком М. П. було винесено Рішення № 72536121 про відмову у проведенні реєстраційних дій. Статтями 356\~-\~357\~ЦК України\~визначено,\~що власність\~двох чи\~більше осіб\~із визначенням\~часток кожного\~з них\~у праві\~власності є\~спільною частковою\~власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до\~ст..\~334\~ЦК України\~право власності\~у набувача\~майна за\~договором виникає\~з моменту\~передання майна,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Право\~власності на\~майно за\~договором,\~який підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або\~з моменту\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~визнання договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У наведеній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Презумпція може бути спростована у двох випадках: якщо правочини за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються недійсними законом з моменту їх вчинення (нікчемні правочини) або недійсність яких встановлюється судом на вимогу заінтересованої особи у встановлених законом випадках (оспорювані правочини). Пунктом 1 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Згідно п. 23 постанови Пленуму\~Верховного\~суду\~України від\~30.05.2008\~року\~№7\~«Про\~судову\~практику у\~справах\~про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту\~№\~296/5\~від\~22\~лютого\~2012\~року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Встановленні судом обставини свідчать, що спадкодавиці [PERSON] за життя належала частка в зазначеному будинковолодінні. Розмір часток було змінено вищевказаним договором між спадкодавицею та [PERSON] . При цьому позивач не може оформити свої спадкові права в органах нотаріату через відсутність реєстрації права власності на підставі договору про порядок володіння та користування будинком та зміну розміру часток. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню, оскільки є необхідним захист порушеного права позивача на спадкування. Також слід зауважити, що сторони договору, зокрема, [PERSON] не може ініціювати чи брати участь у будь-яких реєстраційних діях, оскільки померла [INFO] . Таким чином, судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідачки, Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved