Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

27.08.2025 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , посилаючись на те, що останній вчиняє домашнє насильство відносно неї. Із заяви вбачається, що заявниця та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 25.12.2009 року, однак проживають в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Заявниця зазначила, що [PERSON] постійно вчиняє сварки, зловживає алкогольними напоями, вчиняє психологічне та фізичне насильство. Конфлікти супроводжуються словесними образами та вживанням ненормативної лексики з боку кривдника. Заявниця зазнає постійного психологічного тиску та насильства, що полягає у погрозах, нецензурному висловлюванні, що принижують її честь та гідність. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та завчасно. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія цього Закону поширюється на осіб незалежно від факту спільного проживання, зокрема на колишнє подружжя. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону: -домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою; -психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим спеціальним заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків. На підтвердження своїх доводів заявниця долучила до справи: копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.12.2009 року; талон-повідомлення єдиного обліку № 27394 про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.07.2025 року; копії заяв-пояснень; копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника. Із наданих документів вбачається, що стосовно [PERSON] раніше застосовувались заходи у вигляді термінових заборонних приписів органами поліції, він притягався до адміністративної відповідальності за справами №554/3500/24, №554/12043/25. Суд вважає заяву обґрунтованою з наступних підстав. Між заявницею та заінтересованою особою існували сімейні відносини - вони перебували у шлюбі до 25.12.2009 року та продовжують спільно проживати в одній квартирі, що підпадає під дію Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Із матеріалів справи встановлено факти домашнього насильства у формі психологічного насильства, що виражається у постійних сварках, погрозах, нецензурних висловлюваннях на адресу заявниці, що принижують її честь та гідність. Наявні документальні підтвердження попередніх випадків домашнього насильства - термінові заборонні приписи, притягнення до адміністративної відповідальності за справами №554/3500/24, №554/12043/25. Існує ризик продовження домашнього насильства в майбутньому, враховуючи системний характер поведінки заінтересованої особи та факт спільного проживання сторін. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінивши сукупність наведених обставин та докази у справі, суд дійшов висновку про необхідність застосування обмежувального припису для забезпечення безпеки постраждалої особи.

Outcome: approved