Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 02 серпня 2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 41871 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту-1500 грн; дата надання кредиту\~02 серпня 2021 року; строк кредиту - 18 днів; валюта кредиту\~UAH; стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. Згідно інформаційної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн» від 20 травня 2024 року, 02 серпня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8925\~грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту\~1500 грн; прострочена заборгованість за процентами\~7425 грн. Звертають увагу, що відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Авіра Груп» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 8925 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1500 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 7425 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити. Вказувала, що твердження позивача про укладення спірного договору в електронній формі не відповідає чинному законодавству та не підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання нею коштів та належності електронного платіжного засобу на який нібито вказані кошти було перераховано саме їй. Також позивач не надав доказів існування правовідносин між ТОВ «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачці. Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів відступлення права вимоги за спірним кредитним договором. Наголошує на тому, що якщо навіть і припустити укладення нею спірного кредитного договору то заборгованість за ним здійснена з порушенням умов договору та чинного законодавства. Про розгляд справи учасники справи повідомленні належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка та її представник про розгляд справи повідомлені належним чином проте у судове засідання не з`явились та про причини своєї неявки не повідомили. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 02 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 41871, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1500 грн. строком на 18 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію». Згідно пункту 6.7.1. зазначеного договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Вказаний договір та додатки до нього містять електронний підпис відповідача. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 1500 грн Дата надання кредиту: 02 серпня 2021 року Строк кредиту: 18 днів Валюта кредиту: UAH; процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 22 травня 2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 8925 грн, яка складається з: -простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1500 грн; -простроченої заборгованість за процентами в розмірі становить 7425 грн. Згідно пункту 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог пункту 1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (частина 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством пункту 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 21 травня 2024 року, відповідно до якої 02 серпня 2021 року на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. Умовами пункту 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 6.2 сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп»» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 02-17/62/2022, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Згідно витягу з додатку до договору позивач набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 41871в розмірі 8925 грн. 21 травня 2024 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором від 02 серпня 2021 року № 41871, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Звертаючись до суду з позовом позивач вказував про невиконання відповідачкою покладених на неї зобов`язань. Так, зобов`язання виникають з підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із дослідженого судом договору встановлено, що даний договорів укладено в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом. Отже, підписання вищезазначеного кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Посилання відзиву про відсутність доказів на підтвердження укладення відповідачем кредитного договорі від 02 серпня 2021 року є неприйнятними з огляду на таке. Як встановлено матеріалами справи 02 серпня 2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Авіра Груп», правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», та [PERSON] укладено кредитний договір № 41871 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір від 06 серпня 2021 року № 42516 ідентифікований ТОВ «ФК «Авіра Груп» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора):здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системіhttps://www.aviracredit.com.ua/(одноразовий ідентифікатор AV8569 дата відправки ідентифікатору позичальнику\~02 серпня 2021 року,номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатором\~380662719120. При цьому відповідач зазначив свої персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу, номер банківського розрахунку. Кредитором за вказаними даними здійснена перевірка, верифікація за телефоном та прийнято рішення від 02 серпня 2021 року на отримання кредиту з відповідними умовами кредитування. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Таким чином, Кредитний договір від 06 серпня 2021 року № 42516, був підписаний позичальником з використанням електронного підпису, що підтверджується даними про його введення у електронній системі особи-кредитора, та відображається безпосередньо в тексті договору символів надісланого Позичальнику цифрового підтвердження. Суд звертає увагу, що номер телефону зазначений відповідачкою під час укладенні кредитного договору та при поданні відзиву є ідентичними. За змістом\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. ( частина 3\~статті 83 ЦПК України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій\~статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1\~статті 84 ЦПК України). Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем не спростовано відповідними доказами, що дії позикодавця по укладенню зазначеного кредитного договору виконувались не відповідачем, а без його згоди іншими особами Не заслуговують на увагу й доводи викладені у відзиві про недоведеність позивачем перерахування кредитних коштів відповідачці, оскільки відповідно пункту 1.4. Договору кредитні кошти надають позичальнику шляхом безготівкового переказу на платіжну картку, що зазначив позичальник. На виконання умов кредитного договору відповідачу ТОВ «Платежі онлайн» було перераховано кредитні кошти на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою цього товариства. Відповідач не спростував належними доказами факту отримання ним кредитних коштів, зокрема, не надав суду доказів на спростування того, що кредитні кошти перераховувались не на його картку. Щодо незгоди скаржника з розміром нарахованих процентів та розрахунком заборгованості, то слід зазначити таке. Згідно з підпунктом 1.3. Договору проценти за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% за добу. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Згідно із пунктом 2.3. Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахїування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 18- календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Встановлено, що відповідач не здійснював платежів за договором у визначений строк 18 днів, тобто до 19 серпня 2021 року (пункт 1.2. Договору), а тому за умовами підпункту 2.3. Договору відбулася автопролонгація, яка не може перевищувати 180 днів. Отже, стверджуючи, що нарахування процентів відбувалося поза межами строку кредитування, встановленого у договорі, позивачка не врахувала, що умовами цього ж договору передбачена автопролонгація у випадку неповернення кредитних коштів. За такого, розмір нарахованих процентів відповідає укладеним умовам кредитного договору, а розрахунок заборгованості є відображення розрахунків відповідно до таких умов. Будь-яких доказів на спростування розрахунків позивача, позичальником не надано. Відхиляє суд і доводи щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження відступлення прав вимог від ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», з огляду на наступне. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно витягу з Реєстру Боржників до вказаного Договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФККЕШ ТУГОУ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8925 грн.,з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 1500 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 7425 грн. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до ТОВ«ФК КЕШТУ ГОУ» перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №41871 від 02 серпня 2021 року. Посилання у відзиві на правові позиції викладені у постановах Верховного Суду не приймаються до уваги оскільки вони не релевантні до цих правовідносин. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відповідачем [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідачем порушено умови вищезазначеного договору, та не виконано взятих на себе зобов`язань. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] , акт про отримання правової допомоги від 06 січня 2025 року в розмірі 10500,00 грн., та платіжна інструкція № 34109 від 06 січня 2025 року на суму 10500,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved