Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 34 537,82 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 березня 2019 року Відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту з наступними реквізитами: номер [NUMBER] , строк дії 12/22, тип Універсальна, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 35\~000,00 грн. Після отримання картки, Відповідач за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: 1) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 04/23, тип Універсальна; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 11/27, тип Універсальна. В процесі користування кредитним рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0 % річних. У зв`язку зі змінами у законодавстві 11 січня 2021 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту і заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодившись на наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50\~000,00 грн (п. 1.2. Договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - у разі прострочення з 31-го дня 10 % від заборгованості; - у разі прострочення з 181-го дня 100 % від заборгованості (п. 1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач [PERSON] користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач [PERSON] станом на 28 жовтня 2024 року має заборгованість у розмірі 34 537,82 грн, яка складається з наступного: 31 807,56 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 730,26 грн заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті\~280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11 січня 2021 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій надав свої анкетні та ідентифікуючі дані, а також засвідчив, що підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, затвердженій Протоколом засідання Правління Банку № 8 від 19.02.2019 року. Крім цього, у заяві наявний проставлений 11 січня 2021 року особистий підпис Клієнта [PERSON] . Також ця заява містить інформацію, зокрема, про основні умови кредитування (тип кредиту, суму ліміту, строк кредитування, мета отримання кредиту), реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредитування споживача, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором. У паспорті споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 11 січня 2021 року, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Згідно з розрахунком, наданим АТ КБ «Приватбанк», заборгованість за договором № б/н від 22 березня 2019 року, укладеного з [PERSON] , станом на 28 жовтня 2024 року становить 34 537,82 грн, з яких: 31 807,56 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 730,26 грн заборгованість за простроченими відсотками. З виписки АТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н за період з 22 березня 2019 року по 30 жовтня 2024 року встановлено, що [PERSON] користувався кредитними коштами, а саме: здійснювала перекази з картки, оплачував послуги та товари, частково погашав заборгованість. Відповідно до довідок АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було надано наступні кредитні картки: 1) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 04/23, тип Універсальна; 2) кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 11/27, тип Універсальна та встановлений кредитний ліміт 11 січня 2021 року у сумі 50\~000,00 грн. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Приписами статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом установлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] 22 березня 2019 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, погодившись з тим, що ця заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», становлять договір. З підписанням зазначеної Заяви між сторонами виникли договірні (кредитні) відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Станом на 28 жовтня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 22 березня 2019 року у сумі 34 537,82 грн. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач прийняв усі умови Договору та зобов`язався їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме користуючись кредитними коштами і здійснюючи часткове погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (зокрема розрахунком заборгованості та випискою за рахунком), він фактично висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку заборгованості, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки така узгоджується з умовами Договору. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Відповідач [PERSON] на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав альтернативного розрахунку, який би спростовував поданий стягувачем розрахунок. Також відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення суми боргу. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2 422, 40 грн судового збору (сплачено відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved