Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр»), в особі представника Рассказова Даніїла Ігоровича, через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №26.07.2024-100000426 від 26.07.2025 у 9047, 50 грн., з яких: з яких: 3500 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 3797,50 грн.\~заборгованість за процентами, 630 грн. додаткова комісія, 1120 грн. - неустойка, а також, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №26.07.2024-100000426. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн., строком на 124 дня. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 3500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 26.07.2024, строком на 124 дні. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору №26.07.2024-100000426 від 26.07.2024 Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 26/07/2024. Сума Кредиту: 3500 грн.. Строк, на який надається Кредит - 124 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 26.1.2024. Період користування Кредитом - кожні наступні 31 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період»). Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Позивач зазначає, що ним свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 9047,50 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 грн., по процентам в розмірі 3797,50 грн., по комісії 630 грн., по неустойці в розмірі 1120 грн.. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та судовий збір. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 13.05.2025 цивільну справу направлено за підсудністю до Канівського міськрайонного суду Черкаської області. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2025 продовжено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача Рассказов Д.І. у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 13). Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився\~повторно,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~шляхом направлення\~на зареєстровану\~адресу проживання\~відповідача судової\~кореспонденції,\~яка повернута\~до суду\~поштовим зв`язком\~із відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с.\~35-36),\~ що\~відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~вважається належним\~повідомленням сторони\~про судовий\~розгляд.\~Окрім того,\~за правилами\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~відповідачі викликалися\~до суду\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~(а.\~с.\~33). Також,\~на офіційному\~сайті Канівського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~були зазначені\~відомості про\~дату та\~час розгляду\~справи. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Судом встановлено, що 26.07.2024 позивачем направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту. 26.07.2024 [PERSON] прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №26.07.2024-100000426, про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Споживчий центр» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор «Е881», на номер телефону, що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. 26.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №26.07.2024-100000426, шляхом підписання Заявки, яка була підписана електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3500 грн., строк, на який надається кредит 124 дня з дня його надання. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія за надання», «Комісія»; економічна сутність плата за надання Кредиту) 315 грн.. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 12185.37%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 9870 грн.. Загальні витрати за споживчим кредитом 6370 грн.. Неустойка: 25 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Пунктом 13 Договору, встановлено графік платежів, в якому сторони погодились, що при отриманні платежу Позичальника у розмірі, меншому розміру чергового платежу, раніше дати чергового платежу належним строком (терміном) для сплати нарахованих на цей день Процентів та Комісії є день отримання такого платежу. Згідно з п. 4 Заявки кредитного договору №26.07.2024-100000426 (електронного кредитного договору) дата повернення кредиту 26.11.2024. ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] , перерахувавши йому 3500 грн. кредитних коштів на банківську картку № [NUMBER] . Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «УПР» вих. №39-0605 від 06.05.2025, відповідно до якого ТОВ «УПР» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 26.07.2024 15:59:45 на суму 3500 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 463759212, призначення платежу: Видача за договором кредиту №26.07.2024-100000426. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №26.07.2024-100000426 від 26.07.2024, заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №№ 26.07.2024-100000426 від 26.07.2024 складає: 3500 грн. основний борг; 3797,50 грн. проценти; 1120 грн. неустойка; 630 грн. додаткова комісія. Разом 9 047,50 грн.. Проценти по кредиту нараховані за період з 26 липня 2024 по 26 листопада 2024. Згідно положень ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610,612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Згідно із ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір [PERSON] підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е881», який надіслано відповідачу на її фінансовий номер 0632758258 та підписано останнім 26.07.2024. Відповідач на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді CMC-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Відповідач був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також як вбачається з здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, останнім нараховано неустойку за кожен день невиконання/неналежного виконання відповідно до пункту 15 заявки кредитного договору у сумі 1120 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта, що узгоджується з постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі №320/8618/15-ц. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та\~перехідні положення\~ЦК України - постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023, справа № 910/8349/22; на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та\~перехідні положення\~ЦК України - постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 справа № 706/68/23. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд зауважує, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22. Указом Президента України № 64/2022 від 24.0002.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 стоком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено. З урахуванням викладеного, нарахування ТОВ «Споживчий центр» неустойки за таке прострочення відповідно до пункту 15 заявки кредитного договору у сумі 2250 грн. є безпідставним. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитним договором. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26.07.2024-100000426 від 26.07.2025, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» становить 7927,50 грн., з яких: 3500 грн. - тіло кредиту; 3797,50 грн. - проценти за користування кредитом, комісія 630 грн.. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 9047,50 грн. і задоволено на суму 7927,50 грн., тобто на 87,62% Таким чином, з [PERSON] на корить ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути 2122,51 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial