Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Перша вінницька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що після смерті батька позивача [PERSON] - [PERSON] , 01.04.2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Колесніком О. В., на ім`я позивача, видано чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок, земельну ділянку, грошові вклади та транспортні засоби за реєстровими №№249, 250, 251, 252. Разом з тим, видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належала батькові позивача на підставі Рішення постійно діючого Вінницького Третейського Суду при ТБ «Всеукраїнська» від 01.02.2008 року справа № 0010/08, зупинено. Позивач зазначає, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру за адресою: [ADDRESS] , наявні зареєстровані відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 6744924, зареєстровано: 07.03.2008 року, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора. Арешт було накладено відповідно до постанови б/н 04.03.2008 року Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області (власником зазначено [PERSON] , [INFO] ). На адвокатський запит на ім`я начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області позивачу повідомлено, що у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відсутня інформація щодо кримінального провадження стосовно [PERSON] , [INFO] , тому надати інформацію без номера кримінального провадження чи кримінальної справи, не можливо. На адвокатський запит на ім`я директора Державного нотаріального архіву Вінницької області повідомлено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться у провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження. Відповідно до Рішення постійно діючого Вінницького Третейського Суду при ТБ «Всеукраїнська» від 01.02.2008 року, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Із відповіді начальника КП «ВМБТІ» вбачається, що із матеріалів інвентаризаційної справи № 92615 на квартиру [ADDRESS] , станом на 29.12.2012 р. за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності квартиру в цілому на підставі Рішення постійно діючого Вінницького Третейського Суду при ТБ «Всеукраїнська»від 01.02.2008 року, справа №0010/08. Копію постанови, яка стала підставою для накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , вирок у справі за обвинуваченням [PERSON] , таі номер кримінальної справи позивачу не вдалося отримати. Позивач вважає, що на даний час відсутні будь-які законні підстави для накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності померлому [PERSON] . Вказані обставини й змусили позивача звернутися до суду із позовною заявою про скасування арешту на квартиру [ADDRESS] , накладений постановою б/н Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області від 04 березня 2008 року, реєстраційний номер обтяження: 6744924, зареєстровано: 07.03.2008 року, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора. Ухвалою суду від 12.05.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження, також задоволено заяву про забезпечення доказів та витребувано з Першої вінницької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію Постанови б/н Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області від 04.03.2008 року. Згідно інформації з державного реєстру нерухомого майна про: - Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6744924, дата реєстрації 07.03.2008 09:59:10, стан: реєстрація обтяження, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора. - Додаткові дані: 10-170, 07-03-2008, вх.1364/1-10 - Підстави обтяження: Постанова б/н 04.03.2008. Слідче управління УМВС України у Вінницькій області. - Адреса нерухомого майна: [ADDRESS] . - Власник: [PERSON] , [INFO] . Витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області копію вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.12.2009, яким [PERSON] , [INFO] засуджено за ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.2, 28 ч.3, 358 ч.3, 190 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробованням з іспитовим строком на 3 роки. В ході проведення підготовчого засідання, 05.06.2025 року за клопотанням представника позивача - адвоката Кудрі Л. А., ухвалою суду витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області, належним чином завірену копію Постанови б/н Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області від 04.03.2008 року. Згідно інформації з державного реєстру нерухомого майна про: - Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6744924, дата реєстрації 07.03.2008 09:59:10, стан: реєстрація обтяження, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора. - Додаткові дані: 10-170, 07-03-2008, вх.1364/1-10 - Підстави обтяження: Постанова б/н 04.03.2008. Слідче управління УМВС України у Вінницькій області. - Адреса нерухомого майна: [ADDRESS] . - Власник: [PERSON] , [INFO] 23.05.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що Головне управління національної поліції у Вінницькій області є неналежним відповідачем. В управління відсутня матеріальна та процесуальна заінтересованість у справі про звільнення майна з-під арешту. Так, Управління не заявляє вимог про визнання права власності на майно позивача чи про оспорювання такого права, що свідчить про відсутність в Управлінні матеріальної заінтересованості. Суть спору не пов`язана з оскарженням обгрунтованості чи законності постанови слідчого про накладення арешту, а зводиться до усунення недоліків судового рішення, шляхом звільнення майна з-під арешту, який накладався в інтересах потерпілих, що свідчить про відсутність в Управління процесуальної заінтересованості. Головне управління Національної поліції в Вінницькій області, ні Постановою КМУ №730, ні будь-яким іншими нормативно-правовим актом не визначені правонаступником органів внутрішніх справ, що ліквідуються. Вважають себе неналежним відповідачкм, оскільки у Головного управління Національної поліції в Вінницькій області відсутня матеріальна та процесуальна заінтересованість у справі про звільнення майна з-під арешту та ГУНП в Вінницькій області не є правонаступником органів внутрішніх справ. Також, представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі того, що питання про скасування арешту на нерухоме майно накладене в межах кримінального провадження належить розглядати в порядку кримінального судочинства слідчим суддею. Ухвалою суду від 19.06.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кудря Л.А., заявлені вимоги підтримала повністю за викладених у позовній заяві обставин та просила їх задовольнити і скасувати арешт з нерухомого майна, накладений у межах кримінального провадження за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК України 1960 року). Наголошувала на тому, що у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року, а також положеннями чинного цивільного процесуального законодавства. Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ільяшова В. В., у судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити, підтримала позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву та клопотанні про закриття провадження у справі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Першої вінницької державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладається на думку суду. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, врахувавши позиції сторін, суд прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що в межах кримінального провадження (на стадії досудового розслідування) по обвинуваченню [PERSON] , [INFO] за ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.2, 28 ч.3, 358 ч.3, 190 ч.4 КК України, постановою б/н 04.03.2008 року Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області накладено арешт на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виконання даної постанови б/н від 04.03.2008 року Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області здійснено Першою вінницькою державною нотаріальною конторою (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру за адресою: [ADDRESS] , наявні зареєстровані відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 6744924, зареєстровано: 07.03.2008 року, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2024 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [INFO] помер [PERSON] , про що 1 жовтня 2024 року складено відповідний актовий запис № 2667. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею зазначеного в заповіті, посвідченого 24 червня 2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Колеснік О. В., зареєстрованого в реєстрі за № 445, майна [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачу [PERSON] видано чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на садовий будинок, земельну ділянку, грошові вклади та транспортні засоби за реєстровими №№249, 250, 251, 252, що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належала батьку позивача на підставі Рішення постійно діючого Вінницького Третейського Суду при ТБ «Всеукраїнська» від 01.02.2008 року справа № 0010/08, зупинено у зв`язку з відомостями про накладення арешту на це майно. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру за адресою: [ADDRESS] , наявні зареєстровані відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 6744924, зареєстровано: 07.03.2008 року, реєстратор: Перша вінницька державна нотаріальна контора, власником вказано [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що на момент винесення постанови б/н Слідчого управління УМВС України у Вінницькій області від 04.03.2008 року власником нерухомого майна був [PERSON] , на підставі Рішення постійно діючого Вінницького Третейського Суду при ТБ «Всеукраїнська» від 01.02.2008 року. Згідно з копії вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.12.2009 року (аркуш вироку 80), [PERSON] , [INFO] засуджено за ст. ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 28 ч.3, 358 ч.2, 28 ч.3, 358 ч.3, 190 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Конфіскація майна до [PERSON] , судом не застосовувалася. При постановленні судом вироку питання про зняття арешту з майна засудженої [PERSON] , вирішено не було. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Суд враховує, що позивач оскаржує арешт, накладений у межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Ця правова норма узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Отже, у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту, потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року, а також положеннями чинного цивільного процесуального законодавства. Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. ч. 1,3 ст. 3 ЦПК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зазначала про таке. Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 1960 року та завершено (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18)) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19)). Залежно від суб`єктного складу учасників такого спору його потрібно розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Щодо позиції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про те, що воно не є правонаступником УМВС, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України, висловлені в постановах від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 27 травня 2014 року у справі № 21-108а14. У цих постановах Верховний Суд України вказав, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Отже, ГУ НП, з огляду на свій правовий статус, завдання і обсяг повноважень, по суті, є правонаступником УМВС. Суд відхилив доводи сторони про те, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області є неналежним відповідачем, оскільки саме воно виконує завдання і функції УМВС України в Вінницькій області, постановою слідчого якого було накладено арешт на належну позивачу квартиру. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Обтяження (арешт) накладене у 2008 році на майно на підставі постанови правоохоронного органу, необхідно розглядати, як заходи контролю держави за майном в розумінні наведених положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, які не повинні завдавати значної шкоди володільцю майна та мають здійснюватися з розумним співвідношенням і обґрунтованою пропорційністю. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судові витрати представник позивача просила залишити за позивачем [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved