Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 26228, 11 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 01.12.2021 року відповідач уклав із ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір № 101617266. Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим у день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1. кредитного договору. Згідно п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідача. 16.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101617266 та набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26228,11 гривень, з яких: 9967 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15221,11 грн - сума заборгованості за відсотками, 1040 грн - заборгованість за комісією. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконує, заборгованість не сплачує, позивач просить суд стягнути загальну суму заборгованості у розмірі 26228,11 грн та судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.03.2025 року справу № 209/1314/25 за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості було направлено за територіальної підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Дніпровським районним судом Дніпропетровської області була постановлена ухвала про відкриття провадження у цивільній справі № 209/1314/25 за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Відповідач та його представник належним чином повідомлені про розгляд справи, відзив на позов подали та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.12.2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір № 101617266. Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим у день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній п. 1.2. кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1. кредитного договору. Згідно п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідача. 16.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісію з надання кредиту і проценти за користуванням кредитом), неустойкою (штраф/пеня) та/ або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101617266 та набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26228,11 гривень, з яких: 9967 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15221,11 грн - сума заборгованості за відсотками, 1040 грн - заборгованість за комісією. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначено про те, що кредитний договір, який було укладено відповідачем з позивачем не містить його підпису, посилається на те, що він його не підписував, посилається на те, що комісія по обслуговуванню кредиту суперечить вимогам чинного законодавства, посилається на застосування строків позовної давності. Відповідно до вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи, на обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по кредитному договору № 101617266, позивач надав такі докази: копію кредитного договору № 101617266 від 01.12.2021 року, додаток № 1 до договору споживчого кредиту № 101617266 від 01.12.2021 року, додаток № 2 до договору споживчого кредиту № 101617266 від 01.12.2021 року, договір факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, витяг з Реєстру Боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року без підписів. Проте, зазначені докази жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним кредитним договором і чи отримав взагалі, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Також суд зазначає про те, що докази не є повними, не містять повністю усього договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, а тільки окремі його елементи. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) дійшов висновку про те, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача. Жодних клопотань про витребування доказів заявлено не було. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказом наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. У ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, відповідно до ст.\~512,\~514,\~517 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначало, що 16.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Проте, надана суду копія договору факторингу є неповною. Зокрема, Договір факторингу № 16072024 від 16.07.2024 містить лише відомості про розділи 1, 10, не повний розділ 2 та 9, до договору не надано усі додатки, які зазначені у п. 9.8 цього Договору, які є невід`ємною його частиною. Крім того, не надано доказів сплати ціни вимоги. Отже, позивач не довів факт набуття права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором. На підставі викладеного в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки, долучені до позовної заяви докази, не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 101617266 від 01.12.2021 року від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не містять доказів щодо перерахунку кредитних коштів на рахунок відповідача, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

Outcome: dismissed