Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 22 травня 2025 Фомінов Р.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Вимоги мотивовані тим, що від шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду 10 грудня 2012 шлюб між сторонами розірвано та на підставі рішення суду від 17 листопада 2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, від другого шлюбу [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , на утриманні якої також сплачує аліменти у розмірі частини заробітку до виповнення її повноліття відповідно до судового рішення від 02 квітня 2018 року. Вказує, що сукупний розмір аліментів, що стягується у примусовому порядку на двох дітей складає частку заробітку (доходу) при встановленому законом на двох дітей в розмірі 1/3 частини, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Також зазначає, що позивач сплачує аліменти на утримання обох дітей, приймає участь у їх вихованні, при цьому сам має статус учасника бойових дій та потребує лікування. Посилаючись на викладені вище обставини, представник просить зменшити розмір аліментів, що стягується на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2011 по справі № 2-823/11 з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та представник останнього-адвокат Фомінов Р.М. у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи без їх участі (а. с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, будучи сповіщеною про день, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та за фактичним місцем проживання (а. с. 37, 38). Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03 липня 2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 31). Фактичні обставини, встановлені судом. Встановлено, що 18 жовтня 2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 125. Від даного шлюбу народилась спільна дитина - донька, [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 листопада 2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 9). Від другого шлюбу [PERSON] має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Судовим наказом Білопільського районного суду Сумської області від 02 квітня 2018 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, до досягнення нею повноліття (а. с. 11). Позивачем була надана копія довідки про доходи за період з 01.11.2024 по 12.2025, згідно якої загальна сума доходу за винятком аліментів становить 405 894,62 грн. Також зазначено, що позивач перебуває на військовій службі у Збройних силах України у в/ч [NUMBER] , має статус учасника бойових дій. На даний час стан здоров`я позивача не задовільний, він повинен продовжувати лікування, сплачувати аліменти в розмірі половини від його доходу на утримання двох неповнолітніх дітей він не має можливості в зв`язку з тим, що більшість коштів витрачає на лікування. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, з Постанови ВСУ від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13 вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду - не вважається незмінним. Висновки суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Встановлено, що позивач [PERSON] є батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на кожну з яких на підставі судових рішень стягуються аліменти по частині заробітку (доходу), що у сумарному розмірі становить частки заробітку (доходу) при встановленій законом 1/3 частці на двох дітей (ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України). Таким чином, позивач вказує ту обставину, що має істотне значення відповідно до положень ст. 192 СК України, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, а також те, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються за рішенням суду та судовим наказом на двох дітей перевищує 1/3 частину всіх видів його доходів, що є підставою для зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне чи інше становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у випадках, передбачених ч. 1 ст. 192 СК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен прагнути не тільки зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й з`ясовувати причини, які змусили боржника змінити розмір стягнення аліментів. З урахуванням викладеного, розмір аліментів підлягає зменшенню до 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved