Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

КС "Істок"звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20.12.2018 до КС "Істок" звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки На засіданні правління кредитної спілки на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС "Істок". У той же день, 20.12.2018 [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, таким чином, на підставі ст. 10, ч. 2. ст. 16 ЗУ "Про кредитні спілки" [PERSON] набув членства у КС "Істок". 08.06.2021 відповідач подав до позивача заяву на отримання кредиту, цього ж дня кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу. 08.06.2021 позивач та відповідач уклали договір про споживчий кредит №ДКВ-2940 Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами кредитного договору, а саме надав [PERSON] кредит. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови Кредитного договору. Станом на дату подання позовної заяви, 31.05.2025, відповідач мав би сплатити за графіком 11 платежів по 1940,00 грн, та 1 платіж у розмірі 2006,70 грн, загалом 23346,70 грн, проте відповідач замість 12 платежів здійснив лише 3 платежі згідно графіку на загальну суму 5980,00 грн, з якої 5267,00 грн - основна сума кредиту та 713,00 грн - проценти. Таким чином, відповідачем сплачено 5267,00 грн основної суми (тіла) кредиту, отже, залишок основної суми (тіла кредиту) становить: 21400,00 грн - 5 257,00 грн = 16133,00 грн. Крім того, за період з 08.06.2021 по 31.05.2025 нараховані проценти по кредитному договору становлять: 2547,00 грн. Також, за період з 25.10.2021 по 31.01.2022 інфляційні нарахування по кредитному договору становлять 605,00 грн. Загальна заборгованість за кредитним договором за період з 08.06.2021 по 31.05.2025 становить 18572,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 16133,00 грн, заборгованість за процентами - 1834,00 грн, інфляційні нарахування - 605,00 грн. Просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість\~за договором\~про споживчий\~кредит №\~ДКВ-2940\~від 08.06.2021\~станом на\~31.05.2025\~у розмірі\~18572,00\~грн,\~яка складається\~з 16133,00\~грн -\~заборгованості за\~основною сумою\~кредиту,\~1834,00\~грн -\~заборгованості за\~відсотками, 605,00 грн - інфляційні нарахування та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.06.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про місце реєстрації УДМС України у Вінницькій області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. 15.07.2025 до суду повернулось рекомендоване повідомлення разом з довідкою про відсутність адресата за вказаною адресою. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Судом установлено, що 20.12.2018 до КС "Істок" звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки (а.с.11). На засіданні правління кредитної спілки на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС "Істок", що стверджується витягом з протоколу засідання правління КС "Істок" № 205 від 20.12.2018 (а.с.12). 20.12.2018 [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2097 від 20.12.2018 та № 2098 від 20.12.2018 (а.с.14). Отже, на підставі ст. 10, ч. 2. ст. 16 Закону України "Про кредитні спілки" [PERSON] набув членства у КС "Істок". 08.06.2021 відповідачем [PERSON] подано заявку про надання кредиту члену кредитної спілки "Істок" (а.с.15). За результатами проведеного засідання кредитного комітету КС "Істок" було затверджено надання кредиту члену кредитної спілки [PERSON] на певних умовах, а саме сума кредиту: 21400,00 грн, строк: 12 місяців, процентна ставка: 15 % річних, що стверджується протоколом засідання кредитного комітету КС "Істок" від 08.06.2021 (а.с.16). 08.06.2021 КС "Істок" та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №ДКВ-2940 (а.с.17-18). Відповідно до п. 1.1. договору [PERSON] отримав кредит у сумі 21400,00 грн і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, тобто з моменту підписання і до 08.06.2022 (п.1.2). Кредитний договір скріплений особистим підписом [PERSON] , що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Отже, судом установлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № ДКВ-2940 від 08.06.2021. Підписання відповідачем [PERSON] договору свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Як убачається з видаткового касового ордеру № 73 від 08.06.2021, позивач належним чином виконав зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, та видав [PERSON] з каси грошові кошти в сумі 21400,00 грн. (а.с.19). Згідно з розрахунком заборгованості, а також бухгалтерської довідки розрахунку заборгованості, наданих позивачем КС "Істок", відповідач - [PERSON] станом на 31.05.2025 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18572,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою кредиту -16133,00 грн, заборгованості по процентам - 1834,00 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 605,00 грн (а.с. 20,21). Крім того, із зазначеного розрахунку вбачається, що відповідач частково сплатив тіло кредиту у розмірі 5267,00 грн та відсотки у розмірі 713,00 грн, що свідчить про визнання ним боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про кредитні спілки", для здійснення своєї діяльності кредитна спілка має право, зокрема, нараховувати та отримувати проценти за наданими кредитами, а також отримувати плату за надання інших визначених цим Законом послуг. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості зі сплати основної суми заборгованості за кредитом та плати за користування кредитом є обґрунтованою. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] зобов`язання за укладеним з позивачем договором не виконані у повному обсязі, крім того сплата певних траншів платежів з погашення заборгованості здійснене з порушенням строків, встановлених договором. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат підлягає задоволенню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved