Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

25 червня 2025 року до суду надійшов позов, поданий і підписаний адвокатом Бобрищевою І.Р. в інтересах [PERSON] , у якому прохає визнати виконавчий напис, вчинений 23.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 3870 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (код ЄДРПОУ 35017877, адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98а, каб. 70) боргу в сумі 11 855 гривень 63 копійок таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 30 червня 2025 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову у зв`язку з застосуванням положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідно до посвідчення серія [NUMBER] від 22.09.2023, що позивач є учасником бойових дій. Ухвалою від 30 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено справу до розгляду на 09 вересня 2025 року; задоволено клопотання позивача про витребування у ТОВ «Фінансова компанія управління активами» оригіналу кредитного договору № 282660558 від 26.12.2014, однак кредитний договір не було надано. 08 липня 2025 року до суду надійшли клопотання ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді (зареєстровано за вх. № 8410); заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України та вирішення питання розподілу судових витрат в порядку ст. 142 ЦПК України. У судове засідання 09 вересня 2025 року сторони не з`явилися. 09 вересня 2025 року представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та заперечення проти врегулювання спору за участю судді. Інші учасники справи заяв та клопотань не подавали, про причини неприбуття не повідомляли. Відповідач заяву про визнання позову не відкликав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Перевіривши доводи позовної заяви та наявні матеріали у їх сукупності, суд робить такі висновки. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , [PERSON] (дата народження: [INFO] ; місце народження: с. Сінне Кобеляцького району Полтавської області) з [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.8-9), є учасником бойових дій, відповідно посвідчення серія [NUMBER] (а.с.17). 23 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим Олегом Миколайовичем, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3870, про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження с. Сінне Кобеляцького району Полтавської області, місце роботи невідомо, що зареєстрований за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14.07.2017, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 282660558 від 26.12.2014, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , за період з 13.07.2017 по 22.01.2020 включно, суму у розмірі: 3492,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6467,63 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 1746,00 грн. заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11855,63 грн. (а.с.6). 16 липня 2021 року державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Даценко В.В. винесено постанову ВП № 66101466 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 3870, виданого 23.01.2020 (а.с.13). Водночас державним виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржників від 06.06.2022 (а.с.10), про арешт коштів боржника від 16.07.2021 (а.с.11), про арешт майна боржника від 23.10.2021 (а.с.12), про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.10.2021 (а.с.14), про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2022 (а.с.15), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.07.2021 (а.с.16). Подані відповідачем виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором № 282660558 від 26.12.2014, який сам по собі не є нотаріально посвідченим, не містять відомостей про те, що кредитний договір № 282660558 від 26.12.2014 був посвідчений нотаріально. Оригінал кредитного договору суду надано не було. Таким чином, із зазначеного слід зробити висновок, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим О.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з фізичної особи, [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № 282660558 від 26.12.2014, який не був посвідчений нотаріально. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пункт 3.5 Глави 16 Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. З урахуванням наведено вище, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки судом встановлено, що серед документів, наданих нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, виконавчий напис є таким, що виданий з порушенням зазначених норм. Аналогічні правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 06 жовтня 2021 року в справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21) від 03 листопада 2021 року в справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21). Тож за таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме: відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять, а тому слід зробити висновок, що позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача. Зазначені вище обставини у сукупності свідчать про обґрунтованість вимог позивача. За таких обставин, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та наявні підстави для задоволення позову, суд робить висновок про можливість прийняття визнання позову та його задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У цій справі при зверненні з позовом підлягали сплаті судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, про що подано відповідну заяву, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті, тобто, у сумі 605,60 грн. за подання позовної заяви. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved