Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

06 березня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 24199,20 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 березня 2021 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» кредитний договір №104134836. 16 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 104134836 від 06 вересня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» . Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 104134836 від 06 вересня 2021 року у загальному розмірі 24199,20 грн, що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 11 285,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11414,20 грн, заборгованості за комісією у розмірі 1500,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 104134836 від 06 березня 2021 року загальному розмірі 24199,20 грн та судові витрати по справі (а.с. 1-3). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року дану цивільну справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 35-36). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39). Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 26 серпня 2025 року прийнята відповідна ухвала (а.с. 58).\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариством, та [PERSON] , Споживачем, укладений договір № 104134836 про споживчий кредит, відповідно до умов якого споживач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день. Строк кредиту 15 днів (а.с.4-9). Згідно платіжного доручення № 32079658 відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн (а.с.10). 16 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Фактором, укладено договір факторингу № 16072024, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступати Факторові Права вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення (а.с. 12-13). 16 липня 2024 року складений Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року (а.с.14). 16 липня 2024 року складений Витяг з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 104134836\~про надання\~споживчого кредиту від 06\~вересня \~2021\~року у\~загальному розмірі\~24199,20\~грн,\~що складається\~з заборгованості\~за основним\~боргом у\~розмірі 11\~285,00\~грн,\~заборгованості за\~відсотками у\~розмірі 11414,20\~грн,\~заборгованості за\~комісією у\~розмірі 1500,00\~грн (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код 35625014, зареєстровано 05 грудня 2007 року (а.с. 19). Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України зареєструвала Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фінансову установу відповідно до розпорядження Комісії від 27 грудня 2007 року №8462, про що видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с. 20). Розпорядженням № 691 від 23 березня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 21). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», ідентифікаційний код 40484607, зареєстровано з 12 січня 2017 року станом на час формування витягу (а.с. 23-25). Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» затверджено загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» 26 грудня 2022 року (а.с. 26-27). Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» затверджено загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 18 жовтня 2023 року (а.с. 28-30). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності\~до частини\~першої-другої\~статті\~207\~Цивільного кодексу\~України,\~правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, як зазначено у частині першій статті 627 Цивільного кодексу України. Згідно статті\~638\~Цивільного кодексу\~України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої\~статті 527 Цивільного кодексу України,\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 530 Цивільного кодексу України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша статті 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у\~разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої \~статті 612 Цивільного кодексу України,\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~зобов`язаний\~здійснити платіж\~факторові за\~умови,\~що він\~одержав від\~клієнта або\~фактора письмове\~повідомлення про\~відступлення права\~грошової вимоги\~факторові і\~в цьому\~повідомленні визначена\~грошова вимога,\~яка підлягає\~виконанню,\~а також\~названий фактор,\~якому має\~бути здійснений\~платіж.\~ Боржник\~має право\~вимагати від\~фактора надання\~йому в\~розумний строк\~доказів того,\~що відступлення\~права грошової\~вимоги факторові\~справді мало\~місце.\~Якщо фактор\~не виконає\~цього обов`язку,\~боржник має\~право здійснити\~платіж клієнтові\~на виконання\~свого обов`язку\~перед ним.\~ Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно частини першої\~статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 Цивільного кодексу України). Судом встановлено факт надання коштів за укладеним договором відповідачу та факт невиконання відповідачем належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку. У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором №104134836 від договором 06 вересня 2021 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24\~199,20 грн, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 11\~285,00 грн, суми заборгованості за відсотками у розмірі 11 414,20 грн, заборгованості за комісією у розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок). Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості за укладеним договором або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 104134836 від 06 вересня 2021 року у загальному розмірі 24199,20 грн. Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на корить позивача, нового кредитора. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 3028,00 грн (а.с. 34). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 511-512, 526, 610-612, 625, 1048, 1054, 1077-1082 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved