Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, просив визнати за ним право приватної власності на житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивує тим, що звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього, Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на будинок, крім нього, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на зазначений житловий будинок не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач - представник Городоцької міської ради Львівської області, міський голова Ременяк В.В., 08.07.2025 подав письмові пояснення, в яких не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви представників позивача та відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Із довідки виданої Городоцькою міською радою Львівського району Львівської області №\~265 від 29.05.2025 вбачається, що будинковолодіння за [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи робітничий двір, головою якого до дня смерті [INFO] була [PERSON] . Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] у с. Керниця, Городоцького району Львівської області у віці 78 років. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [PERSON] є онуком [PERSON] 14.05.2015 на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке їй належало і на яке за законом мала право, заповіла [PERSON] . Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №\~42795387 від 29.01.2016 року вбачається, що заповіт на 29.01.2016 не змінювався і не скасовувався. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~42795509 від 29.01.2016 видно, що після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа №\~23/2016. Разом з тим, листом №\~468/01-16 від 05.04.2016 нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки жодного правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві немає. Із позовної заяви, довідки, виданої Городоцькою міською радою №\~265 від 29.05.2025, копій по господарських книг, копії довідки Самбірського МБТІ №\~108 від 03.02.2016, копії інформаційної довідки Городоцького БТІ №\~44 від 04.04.2025, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, технічного паспорту, видно, що будинок за адресою [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, право власності на нерухомість не зареєстровано, позивач [PERSON] здійснює за ним догляд, фактично прийняв спадщину, проте оформити в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки на житловий будинок не оформлялось право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 №\~7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] , яка померла [INFO] , при житті набула або володіла житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , неправомірно, в суді не встановлено, її внук - позивач по справі фактично спадщину прийняв, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, а тому, є підстави до визнання за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved