Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 06.06.1998 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб в Жовтневому відділі РАЦС міста Маріуполя. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем припинилося. Мешкають вже тривалий час окремо один від одного. Їх шлюб і відносини мають формальний характер, спільне господарство не ведуть, у кожного з них своє особисте життя, такий шлюб суперечить його інтересам. Подальше спільне життя між ним та відповідачем не можливе, так як вони є повністю сторонніми людьми і не мають бажання на примирення. На підставі зазначеного просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.04.2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Оберкович Г.В. через систему «Електронний суд» подано до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за відсутності заперечень позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №265 від 06 червня 1998 року та видано (повторно) свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved