Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

12.08.2025 представник відповідача, адвокат Коленченко О.О. через систему «Електронний суд» подав до Деснянського районного суду м. Чернігова заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу. На обґрунтування зазначає, що 07 серпня 2025 року рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова по справі № 750/9238/25 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що орієнтовний (попередній) розмір витрат, які відповідач поніс або планує понести складається з витрат відповідача на правову допомогу в розмірі 21500 грн. та просив стягнути з позивача вказану суму витрат, яку сторони визначили у договорі про надання правової допомоги (а.с.74-81). Представник позивача у відповіді на відзив вказала про неспівмірність заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу з обсягом виконаної роботи, яка є явно завищеною. Відповідно до пункту 12\~частини 3\~статті 2\~Цивільного процесуального\~кодексу України основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. На підставі ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.\~1\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 1\~статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Між Комунальним підприємством «Зеленбуд» Чернігівської міської ради та адвокатом Коленченком О.О. укладено Договір №18-07-25-пб про надання правової допомоги від 18.07.2025, відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити її (а.с.84-86) Згідно п.5.5 договору сторони домовилися, що гонорар адвоката на здійснення представництва клієнта у Деснянському районному суді м. Чернігова щодо розгляду справи №750/9238/25 складає 21500 грн. Актом приймання передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги №18-07-25-пб, який підписаний сторонами договору 08.08.2025, підтверджено виконання послуг згідно договору, а повідомленням про зарахування коштів від 23.07.2025, підтверджено сплату коштів за надання правової допомоги згідно договору в розмірі 21500 грн. (а.с.197,198) За змістом п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.\~30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Згідно ч.\~6\~ст.\~13\~Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23- рп передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складання позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належить й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові ВП ВС від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Представник відповідача, адвокат Коленченко О.О. просить суд стягнути з позивача 21500 грн витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, у судових засіданнях суду першої інстанції приймали участь у справі два представника відповідача, один з яких- адвокат Коленченко О.О., а інший представник [PERSON] , яка діяла у порядку представництва від імені юридичної особи згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.146-147). Згідно з п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до норми ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Враховуючи, що суд вирішує лише питання про судові витрати - розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи. Вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з таких мотивів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, відповідачем ставиться питання про стягнення з позивача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 21500,00 грн. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості суд враховує, що виходячи з предмету спірних правовідносин, дана справа не є складною, відноситься до категорії спорів, щодо якої існує стала судова практика, отже надання правничої допомоги в такій справі не потребує значного часу як для формування правової позиції сторони відповідача, так і для збирання доказів та складання процесуальних документів. Оцінюючи надані стороною відповідача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, необхідним та достатнім на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що визначена представником відповідача сума в розмірі 21500 грн є надмірною, а такий розмір не є розумним, та, водночас, необґрунтованим. За таких обставин, враховуючи заяву представника позивача про неспівмірність заявленої суми гонорару адвоката складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), адже участь у справі приймали два представники відповідача, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Коленченка О.О., який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, має бути зменшений до 5 000,00 грн.

Outcome: partial