Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , за період з травня, 2022 року по грудень, 2024 року в розмірі 56 105,50 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 року стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільних дітей - неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів доходу до досягнення дітьми повноліття. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання та на підставі якого (виконавчого листа) державним виконавцем Подільського відділу ДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Голік М.Б. 15.09.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Однак від виконання зобов`язання за рішенням суду відповідач ухиляється, аліменти не сплачує та станом на 31.12.2024 року заборгованість по сплаті аліментів складає 184 149,75 грн. Зазначила, що на даний час діти проживають разом з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. При цьому, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.196 СК України. Згідно з проведеним розрахунком за період з травня, 2022 року по грудень, 2024 року розмір пені складає 56 105,50 грн., яку просила стягнути з відповідача, що відповідає сумі основного боргу по аліментам за вказаний період. Ухвалою суду від 03.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Закону України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Крім того, 19 травня 2025 року позивачем [PERSON] в порядку ст.49 ЦПК України подана заява про збільшення позовних вимог, зареєстрована судом за вх. № 14973, за якою просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів, за період з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року в розмірі 184 149 грн. 75 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала в повному обсязі, зважаючи на підстави, викладені в позовній заяві, просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в порядку ч.ч. 6, 7, 11 ст. 128 ЦПК України, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, також шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», сформоване одержувачу [PERSON] 13.08.2025 року 15:41:02, на номер телефону [NUMBER] , доставлено: 13.08.2025, 15:53:46, так і шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо поданої позивачем [PERSON] позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Крім того, у частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу сторони мають чотирьох спільних дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1763; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 827 та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 347, та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис за № 620, де в зазначених свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 року (справа № 405/2263/22), яке набрало законної сили 02.09.2022 року, шлюб, зареєстрований Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда 24.04.2010 року, актовий запис № 25, укладений між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 травня 2022 року до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трьох років, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2022 року до [INFO] . На виконання зазначеного рішення в частині стягнення аліментів Ленінським районним судом м.Кіровограда 05.09.2022 року видано виконавчий лист № 405/2263/22 2/405/352/22, який в подальшому було пред`явлено стягувачем до виконання до органу ДВС. Також встановлено, що постановою державного виконавця Подільського відділу ДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Голік М.Б. від 15.09.2022 року відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER]) з виконання зазначеного вище виконавчого листа. При цьому, відповідно до довідки про заборгованість зі сплати аліментів, виданої [PERSON] Подільським відділом ДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № [NUMBER]/14, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] , за виконавчим листом № 2/405/352/22, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 05.09.2022 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 травня 2022 року до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Заборгованість станом на 31.12.2024 року становить 184 149,75 грн., зазначене також підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 25.05.2022 року по 31.12.2024 року (АСВП № [NUMBER]) боржник [PERSON] , складеного державним виконавцем Подільського відділу ДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Голік М.Б., з якого вбачається, що боржником [PERSON] за вказаний період аліменти не сплачувалися. Частиною 1ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Враховуючи вищевикладене, для застосування зазначеної санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному обсязі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці , то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості зв відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів та відповідно до зазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року становить 933 249,06 грн., що розрахована позивачем за формулою: р=(А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2)+……..(Аn х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів на момент подання позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед поданням позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. При цьому, враховуючи, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості сукупний розмір якої за період з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року, згідно з розрахунком державного виконавця Подільського відділу ДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Голік М.Б. складає 184 149,75 грн., розмір неустойки за прострочення сплати аліментів становить 184 149,75 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, яка (презумпція вини) не спростована відповідачем, та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Враховуючи положення ч. 1ст. 196 СК України за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, на підставі чого, з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) в межах наявної заборгованості по аліментам у відповідності до довідки - розрахунку державного виконавця, а саме: в розмірі 184 149,75 грн. При цьому, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей. Також позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вищезазначена пеня (неустойка). На спростування доводів позивача відповідачем не надано будь-яких доказів. Також відповідачем не було підтверджено жодним належним та допустимим доказом те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від нього причин, а так само не підтверджено ту обставину, що він був позбавлений можливості (в силу стану здоров`я, тяжких збігів життєвих обставин тощо) сплачувати позивачу аліменти на утримання спільних дітей. Тим самим, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] утворилась з його вини, який своєчасно та належним чином не виконував свої зобов`язання щодо щомісячної сплати аліментів на утримання дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати відповідачу заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять, і такі обставини відповідачем не доведені, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, позивач [PERSON] набула право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З огляду на викладене вище, враховуючи кількість днів прострочення відповідачем [PERSON] виконання зобов`язання зі сплати аліментів, розмір простроченого зобов`язання, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання зі сплати аліментів, а також положення частини першої статті 196 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, на підставі чого підлягають задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 25 травня 2022 року по 31 грудня 2024 року, в розмірі 184 149 грн. 75 коп. В порядку ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного вище, відповідно до ст. 196 СК України,

Outcome: approved