Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» звернулося до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує, що 24.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9738913 на суму 10000 грн на 360 календарних днів з комісію 1000 грн за надання кредиту. 21.10.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9738913. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 21.10.2024, ТОВ «ФК «Ейс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 27642, 00 грн. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконала свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 23804,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань [PERSON] , позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредитної лінії у розмірі 23804,00 грн, що складається із заборгованості 11000 гривень за тілом кредиту та 12642 гривень за нарахованими відсотками, згідно до умов договору та судові витрати. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 03.06.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, належно була повідомлена про дату та час судового розгляду. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалась. Зважаючи на те, що відповідач належно була повідомлена про дату, час та місце судових засідань, про причини неявки суд не повідомляла, правом на відзив не скористалася, клопотань про відкладення чи розгляду справи за її відсутності до суду не надходило, суд, вважає за можливе, слухати справу за відсутності відповідача з огляду на наявність в матеріалах справи належних та допустимих доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи. Частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 25.03.2024 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» було укладено договір кредитної лінії № 00-9738913 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а. с. 11-15). Невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання коштів та банківських металів у кредит товаритсвом з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" (нова редакція)» (а.с. 16-20). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 51874, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору кредитор надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн на споживчі потреби, строком на 360 календарних днів, дата остаточного повернення кредиту - 19.05.2024 зі сплатою 1,47% щоденно за користування кредитом. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 1000 грн (10% від суми кредиту) ( зворот а. с. 11). 24.04.2024 ТОВ «Макс Кредит» через ТОВ «Платежі Онлайн» перерахувало грошові кошти [PERSON] в сумі 10000,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , відповідно свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало (зворот а. с. 24). Згідно з наданою інформацією на запит суду від акціонерного товариства "Приватбанк" від 01.07.2025 на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] , за період з 24.04.2024 по 29.04.2024 на вказану карту було зараховано платіж у сумі 10000,00 грн, фінансовий номер телефону [NUMBER] (а.с. 73-74). Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконала, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в сумі 23642,00 грн, що складається із заборгованості 11000 гривень за тілом кредиту та 12642 гривень за нарахованими відсотками. 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-9738913 від 24.04.2024 , право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит» ( а. с.33-35). Згідно з витягом з Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №00-9738913 від 24.04.2024 в сумі 23642 грн ( а. с. 42). Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором №00-9738913 від 24.04.2024 , укладеним відповідачем з ТОВ «Макс Кредит». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасила борг за вказаним договором. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першої, другої статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ ФК «Ейс» виступає правонаступником кредитодавця (виконавцем послуги кредитування) ТОВ «Макс Кредит», а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Позивачем доведено належними та допустимими доказами факти укладення кредитного договору №00-9738913 від 24.04.2024 між первісним кредитодавцем ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] , а також перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку відповідача [PERSON] . На підтвердження виникнення право вимоги у стягненні кредитної заборгованості за кредитним договором №00-9738913 від 24.04.2024 позивачем надано Договір факторингу, Акти-прийому-передачі прав вимог до боржників та Витяг з реєстру боржників за кредитним договором. Отже, ТОВ ФК «Ейс» набуло в порядку, передбаченого законом, право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9738913 від 24.04.2024. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що наданий кредит у розмірі 10000 грн та 1000 грн за комісією за надання кредиту у встановлений договором строк відповідач [PERSON] у повному розмірі не повернула. З урахуванням непогашеної суми цієї заборгованості, заборгованість за тілом кредиту складає 11000 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розміру заборгованості за нарахованими процентами суд зазначає таке. Право на нарахування процентів, умови, розміри та періоди дії ставок визначено умовами кредитного договору. Як вбачається із розрахунку, здійсненого первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит», проценти нараховувалися за користування кредитом за стандартною процентною - 1,47% в межах строку дії Договору. Сума заборгованості за нарахованими відсотками склала - 12642 грн. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). Враховуючи порушення позичальником умов договору та відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 00-9738913 від 24.04.2024 в розмірі 23642 гривні, що складається із: заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) в сумі 11000 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12642 грн. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 27.05.2025 на суму 2422,40 грн. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України. У відповідності до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія» Ейс», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025, Додаткову угоду №07/04/25-02 до договору про надання правничої допомоги від 07.04.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 (а. с. 44-48). При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. З урахуванням повного задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Outcome: approved