Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] про стягнення 24\~106,59 грн. шкоди в порядку суброгації та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 11 вересня 2023 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інтер-плюс» (після зміни назви приватного акціонерного товариства «Інтер-плюс») укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 1624.06.60-23. Згідно даного договору був застрахований автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності. 05.03.2024 до ПрАТ «ІНТЕР-ПЛЮС» надійшло повідомлення від [PERSON] реєст. №032-24 про страховий випадок, який настав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 березня 2024 року о 08 год. 18 хв. в м. Запоріжжі, вул. Парковий бульвар поблизу буд. № 4. Дана ДТП сталася за участю автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 07 травня 2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/2134/24 винесена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивачем, на підставі п.п. 21.6.3., 21.11 Договору добровільного страхування, визначено розмір збитку, завданого транспортному засобу MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] на підставі ремонтної калькуляції № 9158 від 11.03.2024 та рахунку ТОВ «СТАН АВТО» № ССТ-К-000000000000253 від 11.03.2024р. у розмірі 68 171 грн. На підставі страхового акту № 032-24, рахунку ТОВ «СТАН АВТО» № ССТ-К-000000000000253 від 11.03.2024р., ремонтної калькуляції № 9158 від 11.03.2024 та заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 68 171 грн. Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак [NUMBER] , за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219159392 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 160 000 грн., розміром франшизи 3 200,00 грн. 29 листопада 2024 року ПАТ «ІНТЕР-ПЛЮС» звернулось з заявою про страхове відшкодування у порядку суброгації вих. № 125 до ПАТ «СК «УНІКА». ПАТ "СК "УНІКА" визнало подію, що сталась 03 березня 2024 року о 08 год. 18 хв. в м.\~Запоріжжі, вул. Парковий бульвар поблизу буд. № 4 за участі автомобілів MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] , та CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак [NUMBER] , страховим випадком та здійснило розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкоджених деталей, розмір якого склав 0,41. Таким чином, ПАТ "СК "УНІКА" за полісом № 219159392 з урахуванням положень абз.2 п.1 ст. 12 та п. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону, що діяв на момент ДТП), зобов`язане здійснити на користь ПрАТ «ІНТЕР-ПЛЮС» страхове відшкодування в порядку суброгації з урахуванням зносу (вартість матеріального збитку) та за мінусом франшизи (3 200,00 грн.) в розмірі, що згідно розрахунку ПАТ «СК «УНІКА» становить 44 064 гривні 41 копійка. 12 грудня 2024 року на рахунок ПрАТ «ІНТЕР-ПЛЮС» від ПрАТ «СК «УНІКА» надійшов платіж, отже, ПрАТ «СК «УНІКА» виконало своє зобов`язання за полісом № 219159392 в повному обсязі. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яку ПАТ "СК "УНІКА" здійснило за полісом № 219159392 з урахуванням положень абз.2 п.1 ст. 12 та п. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону, що діяв на момент ДТП), становить 24 106 гривень 59 копійок (68 171,00 грн. 44 064,41 грн.), яку позивач просить суд стягнути із відповідача. Відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, вказавши на те, що на момент пригоди транспортному засобу MITSUBISHI PAJERO SPORT, реєстраційний № [NUMBER] , 2021 року випуску, спричинено пошкодження у вигляді подряпини лако-фарбного покриття багажника (або його накладки) длиною до 10 сантиметрів і шириною від 0,01 до 2,5 сантиметрів та зміщення гумової прокладки багажника, можливо легка деформація накладки заднього бампера. На задній двері багажника, вище місця для номера, наявні подряпини, що не відповідають висоті транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, реєстраційний № [NUMBER] , тобто невідомого походження. 11 березня 2024 рахунком ТОВ «СТАН АВТО» № ССТ-К-000000000000253 визначено вартість ремонту пошкоджень, отриманих транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO SPORT шляхом заміни деталі (деталей) - 68 171,00 грн. [PERSON] не був повідомлений про огляд пошкоджень транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO SPORT, що виключило можливість для нього встановити дійсний розмір збитку та/або врегулювати питання відшкодування іншим шляхом. Такі дії ПАТ «СК «ІНТЕР-ПЛЮС» не відповідають загальним засадам цивільного законодавства, закріпленим у статті 3 ЦК України. Крім того, відповідач ставить під сумнів дійсність грошового переказу, який проведений банківською установою акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» через розбіжності у назвах платіжних документів та репутацію самого банку. Також вказує, що стороною у правовідносинах із [PERSON] , ТОВ «СТАН АВТО», [PERSON] виступав спеціальний суб`єкт страховик приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Плюс», а вимогу висуває інша особа. У квітні 2024 року, після складення страхового акту № 032-24, акціонерами ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР- ПЛЮС» прийнято рішення про добровільний вихід страховика з ринку страхування. Системний аналіз статей спеціального закону - Закону України «Про страхування» призводить до висновку, що добровільний вихід страховика з ринку страхування це процес ліквідації або реорганізації (пункт 3 частини 11 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»), як страховика, який починається з прийняття відповідного рішення загальними зборами страховика (утвореного у формі акціонерного товариства) проходить згідно затвердженого і погодженого плану виконання всіх наявних на момент виходу зобов`язань та реалізації прав, а закінчується виконанням такого плану, про що сповіщається регулятору Національний банк України та відкликається відповідна ліцензія (статті 61, 62, 65, Закону України «Про страхування»). У випадку позивача мала місце ліквідація, оскільки інформацію про свого правонаступника останнім не було надано. З моменту відкликання ліцензії на страхування страховик перестає бути таким, тобто процес ліквідації або реорганізації закінчується, і, відповідно права і обов`язки припиняються. З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, судове засідання призначено на 15.04.2025 року, яке в подальшому неодноразово відкладалось здебільшого клопотаннями представника відповідача для витребування додаткових доказів та подання нових доказів. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він додатково вказав на те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні, яке відбулось 09.09.2025 року проголошено скорочене рішення у справі. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. 11.09.2023 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інтер-плюс» (після зміни назви приватного акціонерного товариства «Інтер-плюс») укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 1624.06.60-23. Згідно даного договору був застрахований автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] . 03.03 2024 року о 08 год. 18 хв. в м. Запоріжжі поблизу буд. № 4 по вул. Парковий бульвар сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.05.2024 року у справі № 334/2134/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі ремонтної калькуляції № 9158 від 11.03.2024 та рахунку ТОВ «СТАН АВТО» № ССТ-К-000000000000253 від 11.03.2024р. розмір шкоди, завданої вище вказаним ДТП визначено у сумі 68 171 грн. ПАТ «Інтер-Плюс» здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 68\~171 грн. Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак [NUMBER] , за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219159392 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 160 000 грн., розміром франшизи 3 200,00 грн. 12.12.2024 року ПАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «Інтер-Плюс» у розмірі 44 064,41 грн. (за вирахуванням суми франшизи та коефіцієнту фізичного зносу). Акціонерами ПАТ «СК «Інтер-Плюс» прийнято рішення про добровільний вихід страховика з ринку страхування шляхом виконання страхового портфеля у поряду п. 4 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про страхування». 21.06.2024 року прийнято рішення № 21/688-рк «Про анулювання приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Інтер-плюс»» ліцензії на здійснення діяльності із страхування та виключення з Державного реєстру фінансових установ», що свідчить про те, що процедура виходу з ринку страховика вважається завершеною і Регулятором не виявлено жодних недоліків у документах, які подавалися страховиком до Регулятора в межах процедури добровільного виходу з ринку. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Як зазначив Верховний Суду України в листі від 19.07.2011, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Наданими суду доказами підтверджується факт здійснення позивачем страхової виплати потерпілій особі. Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і надалі посилання на редакцію чинну на момент виникнення спірних правовідносин) (далі за текстом Закон № 1961-IV) встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону №1961-IV визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Приписами статті 29 Закону № 1961-IV визначено поняття шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, а саме: У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, ураховуючи вищенаведене та фактичні обставини справи, встановлені судом, суд дійшов висновку про те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача в частині не компенсованої суми, завданої шкоди, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Твердження відповідача про ліквідацію ПАТ «СК «Інтер-плюс» відхиляються судом, адже у відповідності до приписів ч. 5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Такий запис щодо юридичної особи позивача у державному реєстрі відсутній. Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що анулювання ліцензії на зайняття страховою діяльністю прирівнюється до припинення прав та обов`язків такої особи, які були набуті за час здійснення діяльності страховика у зв`язку із добровільним виходом з ринку страхування шляхом виконання страхового портфеля у поряду п. 4 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про страхування», оскільки це не є підставою для припинення зобов`язань і відповідна підстава не визначена статтею 598 ЦК України. Щодо доводів відповідача про відсутність доказів здійснення позивачем страхової виплати, у зв`язку із не поданням належних доказів, то вони спростовуються як документами наданими на вимогу суду АТ «КБ «Глобус», так і відповіддю НБУ, яка надана самому відповідачу. Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved