Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У травні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Працевитий Г.О., звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивував тим, що з 18 липня 2015 року він перебував з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року розірвано. У цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2018\~року стягнено з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3 січня 2018 року і до досягнення сином повноліття. Цим же рішенням стягнено з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] . 27 лютого 2024 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У цьому шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Позивач вказує, що фактично на його утриманні перебувають син [PERSON] , малолітній син [PERSON] та дружина, яка перебуває у відпустці за доглядом за дитиною. Посилаючись на зазначене, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частки до 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 4 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; справу призначено до розгляду на 3 липня 2025 року о 12 год 00 хв. 3 липня 2025 року адвокат Працевитий Г.О., який діє в інтересах [PERSON] , за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності позивача та представника позивача. 3 липня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Справу призначено до розгляду на 3 вересня 2025 року 14 год 00 хв. 3 вересня 2025 року адвокат Працевитий Г.О., який діє в інтересах [PERSON] , за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності позивача та представника позивача. Стислий виклад позиції учасників справи Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позиція сторін у судовому засіданні Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. Додатково пояснила, що коштів, які сплачує позивач на утримання дитини не вистачає. Крім того, позивач не спілкується з сином та не приймає участі у його вихованні. Також вказувала на те, що їй відомо, що позивач зареєстрував шлюб та в нього народився син. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що з 18 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 15 березня 2019 року розірвано. У цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16 березня 2018\~року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3 січня 2018 року і до досягнення сином повноліття. Цим же рішенням стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] . 27 лютого 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). У цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 16 червня 2025 року [PERSON] , [INFO] , має атопічний дерматит. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач посилався на зміну сімейного стану, зокрема, вказував на те, що на його утримання перебуває також малолітній син [PERSON] , [INFO] , та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 51 КонституціїУкраїни та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статті 182 Сімейного Кодексу України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до статте 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, статті 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Частиною 4\~статті 273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року № 3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, який буде стягуватися як аліменти на дитину, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991\~року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При вирішенні справи, судом встановлено, що 27 лютого 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). У цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно вимог статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку зі зміною сімейного стану, а саме у частині зменшити розмір аліментів, які згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від\~16\~березня 2018 року (справа № 379/4/18) стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Питання розподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved