Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У липні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем позивач перебуває з 26 лютого 2011 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача вказує, що спільне подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, налагоджувати сімейні відносини позивач наміру не має. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача в поданій позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26 лютого 2011 року, про що складено відповідний актовий запис за №9, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 червня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Тернопіль, про що 16 червня 2016 року зроблено актовий запис №1323. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 червня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Тернопіль, про що 16 червня 2016 року зроблено актовий запис №1324. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~передбачено, що проголошена\~Конституцією України\~(254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить її позовна заява. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Позовні вимоги про визначення місце проживання дітей чи поділ майна подружжя у даній справі сторони не заявляли. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України\~суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачем чи її представником не було заявлено вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору, тому судом не вирішується питання про розподіл судових витрат. На підставі ст.ст.24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved