Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , який помер [INFO] . Заява обґрунтована тим, що він є батьком [PERSON] , який помер [INFO] у місті Москва російської федерації. 16.05.2016 ним було отримано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Замоскворецьким відділом РАЦС Управління РАЦС міста Москви. На даний час заявник є внутрішньо переміщеною особою, при цьому, відповідно до Договору міни серії НБ № 0630460 від 18.08.1997 квартира [ADDRESS] належить по 2/7 частки йому - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в 1/7 частці [PERSON] . З метою отримання спадщини після смерті сина [PERSON] , у заявника виникла необхідність в отриманні документу щодо реєстрації смерті його сина в державному реєстрі України, тому він звернувся до Уманського відділу ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області ЦМУЮ (м.Київ), проте йому було відмовлено, оскільки документи, що можуть бути прийнятті відділом для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» чи свідоцтво про смерть особи, не можуть бути витребувані, оскільки з російською федерацією всі дипломатичні контакти розірвано, тому з даною заявою він вимушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій заперечує проти задоволення заяви [PERSON] посилаючись на те, що стаття 317 ЦПК України передбачає встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. З матеріалів справи вбачається, що смерть [PERSON] , [INFO] зареєстрована Замоскворецьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви російської федерації 22.12.2010 року, актовий запис № 19395. Вважають, що дане питання можливо розглядати як встановлення факту смерті в певний час відповідно до ст.. 315 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяву [PERSON] та позицію заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] в місті Москва російської федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Замоскворецьким відділом РАЦС Управлінням РАЦС Москви та його перекладом на українську мову. Відповідно до Договору міни серії НБ № 0630460 від 18.08.1997 квартира [ADDRESS] належить по 2/7 частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в 1/7 частці [PERSON] . Відповідно до Довідки від 21.04.2022 №7105-5001353281 [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний час у заявника постало питання про оформлення спадкових справ та отримання спадщини після смерті його сина [PERSON] , тому до переліків документів, які необхідно надати нотаріусу для відкриття спадщини, потрібний документ, який підтверджує факт смерті сина [PERSON] . Проте, документи, що можуть бути прийнятті відділом для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» чи свідоцтво про смерть не можуть бути витребувані, оскільки з російською федерацією всі дипломатичні контакти розірвані не підтримуються. За даними державних реєстрів України [PERSON] , [INFO] рахується живим. Частиною 3,4 статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) встановлено: «Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.» «Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.» Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання; Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (діалі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 4, 7 глави 1 розділу II вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Однак факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України'2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р. Проте, свідоцтво про смерть громадянина України [PERSON] видано 16.05.2016 року, тобто до повномасштабного вторгнення РФ і мало силу офіційних документів на території України. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(гі066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664. реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову. 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії рф проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ. Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ. Суд також звертає увагу на те, що у справі відсутні відомості, що [PERSON] приймав громадянство Російської Федерації. Враховуючи викладене,\~наявні підстави\~в судовому\~порядку встановити\~факт смерті\~громадянина України\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~громадянина України,\~місце народження\~Україна,\~Луганська область,\~Кремінський район,\~місто Кремінна,\~який помер\~ [INFO] ,\~місце смерті:\~Російська Федерація,\~м.\~Москва,\~оскільки такий\~фактє доведеним та підлягає встановленню, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved