Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позиція позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з третьою особою Службою у справах дітей Наталинської сільської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила: -позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки, [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що вона [PERSON] проживала разом з [PERSON] . За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис №49 від 11 березня 2014 року. В 2017 році Красноградським районним судом було винесено судовий наказ про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від доходу. На сьогоднішній день відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 608630,16грн та з моменту ухвалення рішення судом жодного разу аліменти не сплатив. Вона проживає з дітьми в с. Наталине Берестинського району Харківської області і вони повністю знаходяться на її утриманні. Восени 2017 року вони припинили спільне проживання і діти залишилися проживати з нею. З вказаного періоду часу донька постійно проживає з нею, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає. Чи працює відповідач чи ні, чи має самостійний дохід їй не відомо. Забезпечити належні житлово-побутові умови, матеріальне утримання дитини відповідач не має можливості. При цьому в неї є такі можливості. Вони з донькою зареєстровані та проживаємо в квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності в 1/2 частки , де для неї створені належні умови, та вона повністю її матеріально забезпечую. Вона є інвалідом третьої групи та отримує пенсію в розмірі 3300 грн. Чоловік (вітчим дитини) працює, тому дитина всим забезпечена. Вона максимально приділяє увагу дитині. Вони разом проводять весь вільний час, спілкуються, гуляють, виконують домашнє завдання, малють. Дитині затишно в сімейному колі вона задоволена стосунками сім`ї, відчуває реальний спокій та підтримку рідних. Батько аліменти не сплачує, здоров`ям дитини її вихованням та життям не цікавиться. Жодного разу починаючи з осені 2017 року до дитини не приїздив, не вітав зі святами, ні з Днем народження, не телефонував. На сьогоднішній день контакту з Відповідачем не має, він фактично самоусунувся від виховання дитини не цікавиться її життям взагалі. Вважає, що це свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківський обов`язків по вихованню дитини. Рух справи в суді. Ухвалою Краснограградського районного суду Харківської області від 11.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, ухвалою від 04.08.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 02.09.2025 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Лобач Н.І до суду 19.08.2025 року надійшла заява, відповідно до якої справу просить розглядати за відсутносі позивача, позов підтримує, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду до суду не надходило. Від третьої особи Служби у справах дітей Наталинської сілської ради 27.08.2025 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглядати справу за відсутності представника третьої особи, позов підтримують. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Фактично малолітня [PERSON] проживає з позивачем матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки його батько [PERSON] взагалі не піклуюється про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшому житті, не цікавиться станом її здоров`я, не виконує покладених законом на батьків обов`язків. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачем, як її рідною матір`ю. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. У відповідності до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Наталинської сільської військової адміністрації Берестинського району Харківської області, про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] № 3455 від 18.06.2025 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 25.07.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку психолога Комунального закладу Наталинського ліцею Наталинської сільської ради Берестинського району Харківської області № 02-50/98 від 17.03.2025 року, де оцінено стан дитини [PERSON] , виявлено позитивний і добре виражений психологічний клімат сім`ї. З довідки про доходи № 5738829392776729 від 02.04.2025 року вбачається, що [PERSON] отримала пенсію за період з 01.04.2024 року по 31.03.2025 року 37201, 68 грн. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . З довідки про доходи № 09-01-0949 від 12.09.2024 року вбачається, що [PERSON] , чоловік позивача отримує дохід з 18.06.2024 року по 31.08.2024 рік 68630, 98 грн. Відповідно до довідки Комунального закладу «Наталинського ліцею Наталинської сільської ради Берестинського району Харківської області» № 02-50/70 від 06.03.2025 року вбачається, що батько учениці [PERSON] , [PERSON] протягом 2024/2025 року навчального року успіхами доньки в учителів, класного керівника та адміністрації закладу не цікавився. Батьківських зборів не відвідував жодного разу. З характеристики Комунального закладу «Наталинськогого ліцею Наталинської сільської ради Берестинського району Харківської області» № 02-50/100 від 18.03.2025 року вбачається, що [PERSON] навчається в ліцеї, є веселою, товариською, доброзичливою. Мати дівчинки приділяє належну увагу вихованню дочки, бере активну участь в житті класу. Батько не підтримує зв`язок із класним керівником, батьківські збори не відвідує. З копії договору купівлі- продажу квартири від 16.07.2005 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.03.2006 року вбачається, що [PERSON] належить квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки начальника Берестинського РВ СМУМЮ Гета О.С. вбачається, що заборгованість [PERSON] по аліментам за період з 01.12.2022 року по 01.03.2025 рік становить 608630, 16 грн. Оцінюючи висновок, наданий Службою у справах дітей Наталинської військової адміністрації Берестинського району Харківської області, про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] № 3455 від 18.06.2025 року, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки в ньому наведені мотиви, чому орган опіки та піклування дійшов до висновку щодо позбавлення батьківських прав відповідача по справі. Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином сукупністю наведених доказів підтверджується, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, що у відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Зазначені факти, суд розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, не бажання займатися вихованням дитини, наявність яких відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача прав по відношенню до його дитини, оскільки відповідач не займається вихованням дочки не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, тобто самоусунувся від виховання та утримання дитини, переклавши цей обов`язок на матір дитини. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Однак, судом встановлено, що відповідно до судового наказу Красноградського районного суду Харківської області № 626/2023/17 від 11.12.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в зв`язку з тим, що з [PERSON] вже стягуються аліменти, суд вважає, відпала підстава для стягнення аліментів. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити його батьківських прав. Висновки за результатами розгляду справи. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки це буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу їх право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи той факт, що при подачі позову позивачем сплачено суму содового збору в розмірі 1211, 20 грн, а позов задоволено, в зв`язку з чим сплачену суму судового збору необхідно стягути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved