Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

в січні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання за нею право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну частку(пай) розміром 5,80 га, яке було надане [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0178521, та яке [PERSON] фактично успадкувала після його смерті. В позовній заяві зазначено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом та успадкувала спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Однак, в листопаді 2024 року позивачка дізналася про наявність права на земельну частку (пай), яке [PERSON] фактично успадкувала але не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селі Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0178521, було видано після смерті [PERSON] , що суперечить п.п.2,4 ст. 25 ЦК України. Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав в державній нотаріальній конторі, позивачка просила позов задовольнити, визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. В судове засідання представник позивача адвокат Лукіянчин І.П. надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово та належним чином. Заяв, клопотань на адресу суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 13 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Таборівської сільської ради Вознесенського р-ну, реєстровий №133, яким усе своє майно заповідала позивачу [PERSON] . Позивач [PERSON] в нотаріальному порядку оформила свої спадкові права та отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , право на земельну частку (пай) в КСП «Таборівка», розміром 5,8 га що належало спадкодавиці на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0178587 від 20.06.1997 року. В судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON] за життя успадкувала, але не оформила спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , до складу якої входить право на земельну частку (пай) в КСП «Таборівка» розміром 5,80 в умовних кадастрових гектарах в межах території Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Відповідно до довідки відділу №2 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 28.02.1997 року №61-р було зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК№0178524 із земель КСП «Таборівка», розміром 5,80 га в межах Таборівської сільської ради Вознесенського району. Даний сертифікат [PERSON] не отримував оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0178524 видано вже після його смерті. Відповідно до відповіді завідувача Вознесенської державної нотаріальної контори від 09.06.2025 року №767/01-09 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. Відповідно до довідки Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 08.05.2025 року №160 на день смерті [PERSON] з ним була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] . Позивачу [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом [PERSON] у Вознесенській державні нотаріальній конторі Миколаївської області 13 червня 2025 року за №794/01-16 було надано роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в КСП «Таборівка» розміром 5,80 в умовних кадастрових гектарах в межах території Таборівської сільської ради Вознесенського району, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999р., справа N 1-7/99 - до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Так, згідно вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р. на час відкриття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину не тільки в разі подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини, але і якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні було встановлено та підтвердилося письмовими доказами, що фактично [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка, [PERSON] , якому це право було надано згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0178524, виданого на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 28.02.1997 року №61-р. Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 Цивільного Кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України\~). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23\~постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Враховуючи, що ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та з врахуванням неможливості оформлення позивачкою своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну частку (пай) в КСП «Таборівка» розміром 5,80 в умовних кадастрових гектарах в межах території Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Outcome: approved