Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~20.11.2024 року позивач [PERSON] інтереси якої представляє адвокат Тупало М.П. звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2022 року рішенням суду було визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 11.04.2006 року, укладений між ТАС «Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] 01.01.2023 року вказане рішення набрало законної сили. 03.09.2019 року відповідач звернулось до державного реєстратора та була проведена перереєстрація нерухомого майна, а саме: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору іпотеки від 11.04.2006 року. В державний реєстр речових прав на вказане нерухоме майно 03.09.2019 року були внесені відомості про речове право за номером 33154467. При зверненні до державного виконавця з заявою про скасування реєстрації оформлення права на нерухоме майно на ТОВ «Кредитні ініціативи», в зв`язку з тим, що договір іпотеки від 11.04.2006 року було визнано недійсним з моменту його укладення тому це товариство позбавляється права власності на цю спірну квартиру. Перереєстрація права власності [PERSON] була проведена до 2013 року, але вже після 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця квартира не зазначена, що є перешкодою в перереєстрації права власності на позивача. За таких обставин просить витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Кредитні ініціативи» квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2024 року в порядку забезпечення позову до його подання накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, договору про відступлення прав за іпотечними договорами № 6970 від 28.11.2012 року, кредитного договору №\~030/04.06/88-013К від 11.04.2006 року, іпотечного договору № 3182 від 11.04.2006 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910879135101). Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії щодо майна (квартири [ADDRESS] ) та його відчуження. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вчиняти дії спрямовані на відчуження (передання в іпотеку, користування та інше) квартири [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.03.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. 27.08.2025 року за вх. № 5407 представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити та провести розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України (а.с. 31), про причини неявки суду не повідомлено, правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 403196736 від 11.11.2024 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 5258 від 27.08.2004, зареєстрованого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. зареєстрована за [PERSON] , на підставі договору іпотеки від 11.04.2006 року на вказане нерухоме майно накладено обтяження у вигляді арешту, 03.09.2019 року право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 16-17). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2022 року, яке набрало законної сили 23.05.2023 року визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 11.04.2006 року, укладений між ТАС «Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 808 про передачу банку квартири [ADDRESS] , загальною площею 95,05 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 030/04.06/88-013К від 11.04.2006 року, укладеним між ТАС «Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ Сведбанк» та [PERSON] . Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути\~припинення дії, яка порушує право.\~Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має\~право витребувати\~своє майно\~від особи,\~яка незаконно,\~без відповідної\~правової підстави\~заволоділа ним. Статтею 388\~ЦК України\~передбачено,\~якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: 1)\~було загублене\~власником або\~особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 2)\~було викрадене\~у власника\~або особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом . ЦК України передбачено віндикацію або реституцію як одні зі способів захисту порушених прав. Віндикація це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 року в справі № 6-140цс14). Як вбачається з роз`яснень, викладених у п.п. 23, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 відповідно до статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.\~Відповідно до положень\~частини першої статті 388 ЦК\~України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Оскільки спірне нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] ,\~вибуло з права власності позивача поза її волі, шляхом реєстрації права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі договору іпотеки, який в судовому порядку визнаний недійсним з моменту його укладення, позивач має право на витребування вказаного нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про витребування майна із незаконного володіння є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Також судом відзначається, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 15\~140,00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved