Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» Горна В.І. через підсистему «Електронний суд» подавала позов, у якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 16.10.2024-100001068 від 16.10.2024 у розмірі 16100,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У позові вказано про попередній розрахунок суми судових витрат, що включає судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2025 позов задоволено частково, з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 16.10.2024-100001068 від 16.10.2024 у розмірі 12600,00 грн, судовий збір у розмірі 1896,73 грн, відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 3500,00 грн. Представник позивача Горна В.І. через підсистему «Електронний суд» 08.08.2025 подала заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання про судові витрати, які поніс позивач. На підтвердження понесення судових витрат представлено копії звіту про виконану роботу відповідно договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 по клієнту [PERSON] , складеного 05.08.2025 адвокатом Моісеєнком М.Ю., відповідного договору, платіжної інструкції від 07.08.2025. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як зазначено в статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До таких витрат, зокрема належить гонорар адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вартість кожної з послуг (робіт), витрачений час, не вказано в означеному вище звіті про виконану роботу, опис (найменування) робіт наведено без вказання витрат часу та вартості робіт. Судові засідання не проводились у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позового провадження без виклику сторін. Справа незначної (невеликої) складності зводиться до категорії справ, для яких приорітетним є швидке вирішення справи, незважаючи на розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження. Витрати з надання професійної правничої допомоги обраховуються судом, виходячи зі складності справи, складання позову та надання консультації тощо, вартість яких оцінюється в загальному розмірі 2000 грн, що є цілком співвідносним до складності даної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та визначає справедливий (розумний) розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, що становить 2000 грн.

Outcome: partial