Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] від імені якої діє представник - адвокат Гулий А.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послався на те, що 19 листопада 2011 року між, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управляння юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №279, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управляння юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 02.04.2019 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 204. Одруження з відповідачем виявилось невдалим в результаті чого сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Через різність характерів помітно погіршились стосунки. Віднедавна відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, наявні різні погляди на життя. За наведених обставин шлюб позивача та відповідача носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивава на адресу суду направив заяву в якій просить розглянути дану цивільну справи без участі позивача та її представника та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та просив розгляд справи провести без його участі, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.11.2011 Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~279, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2019 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис №\~204. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть, стосунки між сторонами не склались, проживають окремо, потреба у збереженні шлюбу у подружжя відсутня. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги визнання відповідачем позову, наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом, відповідачем позовні вимоги визнані, тому у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved