Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 лютого 2020 року між [PERSON] та АБ «Украгазбанк» був укладений договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюється з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» шляхом підписання Заяви-Договору №2020/І_С/175-000923. За заявою-договором №2020/І_С/175-000923 від 20.02.2020 року відповідач просив надати кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок»; кредитний договір №2020/ОВР/175-000631, строк дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, з 20.02.2020 р. по 19.02.2021 р., максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту 300000,00 грн., процентна ставка 42% річних, процентна ставка за простроченим кредитом 48% річних, процентна ставка на пільговий період 0,00001% річних. В подальшому, строк дії дозволеного овердрафту був продовжений ще на 12 місяців, з 20.02.2021 р. по 19.02.2022 р., що підтверджується відповідним рішенням Банку. На виконання умов Договору, 20.02.2020 р. Клієнту було відкрито субрахунок №26202131211364.500101.980., та видано платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується відповідною розпискою Клієнта в розділі Договору «Розписка про отримання платіжної картки». Відповідно до виписки за рахунком № [NUMBER] . за період з 20.02.2020 року по 01.10.2024 року, Клієнт активно користувався кредитними коштами. Банк повністю виконав свої зобов`язання за Договором овердрафту, а Клієнт скористався наданим кредитом. Всупереч умовам Договору овердрафту, зобов`язання щодо погашення основного боргу за овердрафтом Клієнтом належним чином не виконуються. Зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом Клієнтом не виконуються. Таким чином, станом на 01.10.2024 року заборгованість клієнта за Договором овердрафту становить 60966 грн. 34 коп., в тому числі: - заборгованість по кредиту (прострочена) 46358 грн. 23 коп.; - заборгованість по процентах (прострочена) 12582 грн. 29 коп. - заборгованість по платежах за ч.2 ст.625 ЦК України 2025,82 грн. Факт користування позичальником кредитом підтверджується випискою за рахунком та розрахунком заборгованості станом на 01.10.2024 року. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №2020/ОВР/175-000631 від 20.02.2020 року станом на 01.10.2024 року в сумі 60966 грн. 34 коп., яка складається із: - заборгованість по кредиту (прострочена) 46358 грн. 23 коп.; - заборгованість по процентах (прострочена) 12582 грн. 29 коп., - заборгованість по платежах за ч.2 ст.625 ЦК України 2025,82 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом направлення смс-повідомлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надавав. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2020 року [PERSON] підписав Заяву-Договір №2020/І_С/175-000923 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ КБ «Укргазбанк», з якої вбачається, що кредит надається у формі дозволеного овердрафту у національній валюті на таких умовах кредитування: Програма кредитування: «Універсальна картка «Домовичок»; кредитний договір №2020/ОВР/175-000631, строк дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, з 20.02.2020 р. по 19.02.2021 р., максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту 300000,00 грн., процентна ставка 42% річних, процентна ставка за простроченим кредитом 48% річних, процентна ставка на пільговий період 0,00001% річних. На підтвердження факту користування встановленим лімітом овердрафту позивачем було надано виписку/особовий рахунок з 20.02.2020 по 01.10.2024. Відповідно до розрахунку банку станом на 01.10.2024 року, заборгованість відповідача [PERSON] по вказаному договору становить 60966,34 грн., з яких: 46358,23 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 12582,29 грн. заборгованість по процентах (прострочена); 2025,82 грн. заборгованість по платежах згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання а відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд вважає доведеним, що відповідач отримав кредит та користувалася ним, але свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитними грошовими коштами банку не повернув, внаслідок чого має заборгованість перед банком. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.625\~ЦК України банком на прострочену заборгованість було нараховано за період з 20.02.2020 по 23.02.2022 грошову суму в розмірі 2025,82 грн. Відповідач не надав доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, суму заборгованості за кредитним договором належними доказами не спростував. За таких обставин суд вважає, що позов АТ АБ «УКРГАЗБАНК» необхідно задовольнити. Крім того, при зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у вищевказаному розмірі. На підставі викладено,

Outcome: approved