Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У лютому 2025 р., до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.07.2023 р. о 20:15 год., у населеному пункті м.Одеса по вул. М.Грушевського 51а, відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки "ВАЗ 219010", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "CITROEN C4", [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.10.2023 р., визнано винним [PERSON] у вчиненні ДТП. На момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В зв`язку з цим, власник автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , 22.07.2023 р. [PERSON] звернулася до позивача із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до Висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 123987,30 грн. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Позивач, виконуючи вимоги ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняв рішення про відшкодування потерпілій шкоди в розмірі 112649,92 грн., також позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 2130,00 грн. Таким чином, загальний розмір понесених позивачем витрат склав 114779,92 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір шкоди не встановлений законом. В зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує спричиненої шкоди, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду. 16.05.2025 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - [PERSON] 20.05.2025 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача - [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.07.2023 р. о 20:15 год., у населеному пункті м.Одеса по вул. М.Грушевського 51а, відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки "ВАЗ 219010", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "CITROEN C4", [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.10.2023 р., визнано винним [PERSON] у вчиненні ДТП. На момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , 22.07.2023 р. [PERSON] звернулася до позивача із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до Висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 123987,30 грн. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Позивач, виконуючи вимоги ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняв рішення про відшкодування потерпілій шкоди в розмірі 112649,92 грн., також позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 2130,00 грн. Відповідач [PERSON] у відзиві зазначив, що не погоджується із встановленою у Звіті про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу завданого власнику колісного транспортного засобу у розмірі 123987,30 грн., так як він не був сповіщений оцінщиком чи позивачем про дату, місце та час проведення огляду автомобіля, позбавлений можливості задати оцінювачу питання та зазначити свої заперечення, у звіту відсутні матеріали фотофіксації пошкоджень автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , до позовної заяви додано копію а не оригінал звіту, звіт є недопустимим доказом. Судом встановлено, що наявна у матеріалах справи копія звіту, засвідчена належним чином із зазначенням де перебуває оригінал. Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №142/5/2092, прямо не зобов`язує здійснювати виклик інших учасників ДТП на огляд пошкодженого транспортного засобу. Пункт 5.2 Розділу V Методики передбачає виклик зацікавлених осіб виключно в разі потреби: У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Така необхідність чинним законодавством наразі не визначена. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 2 3894/09, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Висновок є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. Висновок відповідає вимогам спеціальних нормативно-правових актів з оцінки майна, містить усі необхідні складові й складений кваліфікованим оцінювачем. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої, пункту 1) частини другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.Збитками євтрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною третьою статті 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV (Далі по тексту Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до положень п. 1.3, 1.7, 1.8. ст. 1 Закону № 1961-IV потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Статтею 6 вказаного Закону України передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 21.1 ст. 21, з урахуванням положень п. 21.3 ст. 21 Закону № 1961-IV, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, суд встановив, що автомобіль "CITROEN C4", [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.07.2023 р., зазнав механічні пошкодження. Винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON] , який на час ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило потерпілій стороні страхове відшкодування у сумі 112649,92 грн, та понесло витрати у сумі 2130,00 грн. У зв`язку з цим до Моторного (транспортного) страхового бюро України перейшло право вимоги до відповідача про стягнення коштів у розмірі 112649,92 грн, виплачених володільцю автомобіля "CITROEN C4", [NUMBER] , за шкоду, завдану в ДТП, та 2130,00 грн. додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди. Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази, наявні у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно платіжної інструкції №617318 від 24.01.2025 р., позивачем було сплачено 3028 гривень 00 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved