Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №02.07.2024-100001771 від 02.07.2024, [PERSON] надано кредит у розмірі 6000 грн із строком кредитування 124 дня, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 540 грн та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 540 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 23.07.2025 утворилась заборгованість, яка становить 18156 грн, що складається з: 6000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 7536 грн - суми відсотків за користування кредитом, 540 грн - комісії, 1080 грн - додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 3000 грн - неустойки. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу 29.07.2025 направлялись позовні матеріали, які повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 09.09.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без (повідомлення) виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 02.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №02.07.2024-100001771 від 02.07.2024 у вигляді заявки, згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 6000 грн із строком кредитування 124 дня, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5% на день, комісією за надання кредиту у розмірі 540 грн та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 540 грн. Згідно п.п.7-10,13 договору (відповідь позичальника про прийняття пропозиції), проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Проценти розраховані таким способом за черговий період, сплачуються в останній день чергового періоду відповідно, кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Комісія за обслуговування сплачується в останній день кожного з 2 чергових періодів наступних за першим черговим періодом, кількість платежів зі сплати комісій - три. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 23.07.2025 утворилась заборгованість, яка становить 18156 грн, що складається з: 6000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 7536 грн - суми відсотків за користування кредитом, 540 грн - комісії, 1080 грн - додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 3000 грн - неустойки. На момент розгляду справи відомостей про сплату зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, довідку-розрахунок заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано неустойку за 2024 рік, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial