Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований 13 серпня 2005 року Відділом РАГС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис 156. Посилається на те, що через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного, вони припинили спільне проживання з 2019 року. І на зараз спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Майнового спору між ними немає. Також, між ними немає спору щодо місця проживання їхніх неповнолітніх діей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які і проживали, і надалі будуть проживати із позивачем. Просить не застосовувати строк для примирення, оскільки вже давно проживає з іншою жінкою з якою має двох малолітніх дітей [PERSON] , 2023 року народження, та [PERSON] , 2024 року народження. На підтвердження факту одруження позивач надав оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Факт народження дітей підтверджує свідоцтвами про народження (а.с. 9-12). Довідкою про склад сім`ї від 16 квітня 2025 року та Актом депутата від 16 квітня 2025 року підтверджує місце проживання та склад сім`ї (а.с. 13). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, просить шлюб розірвати. Судові витрати просить не стягувати із відповідача. Відповідач [PERSON] не з`явилася, направила заяву про визнання позову та не заперечення проти розірвання шлюбу разом із копією паспорта з підтвердженим місцем реєстрації ( [ADDRESS] ). Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до\~вимог абз.\~3\~п.3\~\~Постанови ПВС\~України №11\~від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, Позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved