Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товаристве «КРЕДІ\~АРГІКОЛЬ БАНК»\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення боргу.\~В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 29.03.2018\~між Акціонерним\~товариством «КРЕДІ\~АЕРІКОЛЬ БАНК\~(попередня\~назва -ПАТ\~«КРЕДІ АЕРІКОЛЬ\~БАНК»)\~та [PERSON] був\~укладений Кредитний\~договір №5/1147226.\~Відповідно до\~вищезазначеного Договору,\~позивач надав\~позичальнику кредит\~у сумі\~13\~598,\~00\~гривень.\~Банком зобов`язання\~за договором\~виконано.\~ [INFO] \~ [PERSON] померла.\~06.02.2023\~позивач звернувся\~до Пирятинської\~державної нотаріальної\~контори з\~претензією до\~спадкоємців померлого\~позичальника [PERSON] .\~Станом на\~29.12.2022\~рік загальна\~сума заборгованості\~складала 5\~664,\~00\~гривень.\~27.02.2023\~на адресу\~Банку надійшла\~відповідь від\~Пирятинської державної\~контори,\~що на\~підставі претензії\~кредитора від\~06.02.2023\~за вихідним\~№10451\~спадкову справу\~після смерті\~померлої [INFO] \~ [PERSON] \~№22/2023.\~Кредиторські вимоги\~включені до\~спадкової маси.\~06.02.2025\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] направлено\~вимогу з\~вимогою сплатити\~заборгованість,\~у порядку,\~передбаченому ст.ст.\~1281,\~1282\~ЦК України.\~Проте,\~зазначена претензія\~залишилась без\~вручення і\~була повернута\~позивачу з\~відміткою «за\~закінченням терміну\~зберігання»,\~заборгованість залишилась\~непогашеною.\~Спадкоємці для\~погашення боргових\~зобов`язань\~перед Банком\~не зверталися.\~На момент\~смерті позичальнику\~на праві\~власності належало\~майно,\~а саме:\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] , який\~відповідно увійшов\~у спадкову\~масу. У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідачів пропорційно вартості частки успадкованого майна борг у розмірі 5664,58 грн.та судові витрати. Ухвалою від 24 квітня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно інформації відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 3138/02-33 від 24.04.2025, яка надійшла на адресу суду 24.04.2025, [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] . Відповідно інформації відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 3139/02-33 від 24.04.2025, яка надійшла на адресу суду 24.04.2025, [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 10 вересня 2025 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача Акціонерного товариства «КРЕДІ АРГІКОЛЬ БАНК» знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 29.03.2018\~між Акціонерним\~товариством «КРЕДІ\~АЕРІКОЛЬ БАНК\~(попередня\~назва \~ПАТ «КРЕДІ\~АЕРІКОЛЬ БАНК»)\~та [PERSON] був укладений Кредитний договір №5/1147226 (а.с. 9-11). Відповідно до вищезазначеного Договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 13 598, 00 гривень (а.с. 12-13). Відповідно до умов п.1.1, п.1.2 Договору, Банк недає позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 13598,00 грн, строком на 60 місяців з 29.03.2018 до 28.03.2023 включно. Позичальник зобов`язався щомісяця сплачувати проценти та комісію, сплачувати обов`язковий щомісячний платіж, погасити заборгованість за кредитною лінією. Позивач повністю виконав власні зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти у вище вказаному розмірі, що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 14-34). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 35). Станом на дату смерті у [PERSON] існувала непогашена заборгованість перед банком за Кредитними договорами, розмір якої станом на 29.12.2022 становив 5664,58 грн. Вказана заборгованість підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за Кредитним договором. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до частини першої ст. 608 ЦК, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим, не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця. Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом. Відповідно до положень статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282\~ЦК України. У частині другій ст.\~1281\~ЦК передбачено, що кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2023 позивач звернувся до Пирятинська державна нотаріальна контора з претензією до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] , згідно з якою повідомило про необхідність погашення спадкоємцями померлого позичальника наявної заборгованості за Кредитним договором 5/1147226 у сумі 5664,58 грн. (а.с. 36). Листом Пирятинської державної нотаріальної контори від 17.02.2023, банк повідомлено, що на підставі претензії кредитора від 06.02.2023 за вихідним №10451 відкрито спадкову справу після смерті померлої [INFO] [PERSON] №22/2023. Станом на 17.02.2023 ніхто із спадкоємців померлої [PERSON] до нотаріальної контори не звертася (а.с. 43). 06.02.2025 на ім`я [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу до спадкоємців з вимогою сплатити заборгованість, проте, зазначена претензія залишилась без вручення і була повернута позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість залишилась непогашеною (а.с. 44-47). Наведене свідчить про дотримання банком строку, визначеного ч. 2 ст. 1282 ЦК. Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Відповідно повідомлення КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛУБЕНСЬКЕ МІЖРАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» № 2-6 від 05.08.2025, станом на 29.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с. 219). Згідно повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 5668/02-33 від 06.08.2025 [PERSON] знята з реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю [INFO] . Разом з нею на момент смерті за цією ж адресою були зареєстровані: [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 220). Відповідно до\~положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Отже, якщо спадкоємець був зареєстрований та фактично проживав за однією адресою зі спадкодавцем на момент його смерті, вважається, що він прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав заяву про відмову від неї. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296\~ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Суд враховує, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. У найбільш загальному вигляді вартість майна, одержаного у спадщину, слід розцінювати як грошову оцінку такого майна відповідно до його ринкової вартості. Сторонами не надано до суду документів щодо вартості спадкового майна. Між тим, суд зазначає, що принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Оскільки відповідачами доказів на заперечення проти вимог кредитора спадкодавця до суду не надано, суд дійшов до висновку, що одержане спадкоємцями майно за своєю вартістю є достатнім для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог банку у розмірі 5664,58 грн. За даних обставин, з врахуванням положень статті 1282 ЦК України, відповідно до яких спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути борг у сумі 5664,58 грн., за рахунок майна, яке спадкоємці боржника [PERSON] отримали у спадок, в рівних частках, тобто по 2832,29 грн. При цьому, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 543\~ЦК у разі визначення солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, у разі визначення солідарного обов`язку боржників, під час виконання рішення, з будь-кого з відповідачів можливе стягнення у розмірах які перевищать вартість успадкованого кожним з них майна, що в контексті вищенаведених положень ЦК є неприпустимим. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач належними та допустимими доказами довів свої позовні вимоги, відповідачі в судове засідання не з`явились, доказів на спростування вимог позивача не подали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн., з кожного у рівних частинах по 1514,00 грн.

Outcome: approved