Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

20 червня 2025 року [PERSON] звернувся до Олександрівського міськрайонного суду міста Запоріжжя з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 08.10.1993 у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 1815. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних відносин відбулось понад 10 років тому, ведення спільного господарства припинено. Кожна зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Олександрівського міськрайонного суду міста Запоріжжя від 23.06.2025 матеріали вищевказаної цивільної справи направлено на розгляд до Комунарського районного суду міста Запоріжжя за територіальною підсудністю на підставі ст.ст. 27, 31 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 19.08.2025, в якому була оголошена перерва до 29.08.2025 у зв`язку з переходом до стадії ухвалення рішення. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08.10.1993 у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (відповідний актовий запис № 1815), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. З огляду на те, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а подружжя зберегти шлюб не бажає, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову, а також відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалося, судом не вирішувалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved