Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 червня 2025 року керівник ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» Вишневська О.І. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість у розмірі 61\~333,14 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 грудня 2019 року [PERSON] уклала з АТ «УКРСИББАНК» кредитний договір № 95980363000, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. 26 червня 2024 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» укладений договір факторингу № 278, за умовами якого АТ «УКРСИББАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору загальна сума заборгованості відповідачки складає 61 333,14 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 29 670,99 грн, заборгованість за відсотками 31\~662,15 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. \~ \~ \~ \~05 червня 2025 року на адресу суду від представника ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» Вишневської О.І. надійшли додаткові пояснення. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву. 11 липня 2025 року засобами «Електронний суд» від представника відповідачки - адвоката Гріги К.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у кредитора відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Кредитний договір № 95980363000 від 16 грудня 2019 року був укладений строком до 05 січня 2022 року та в подальшому строк його дії не був продовжений, при цьому банк неправомірно продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. Посилалась на те, що відповідачка здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 32\~392, 26 грн, які повинні бути зараховані Банком у погашення заборгованості за основним боргом, враховуючи те, що строк дії кредитного договору сплив та Банк не має права нараховувати відсотки у порядку, визначеному ст. 1048 ЦК України. Зазначила, що надані позивачем документи не підтверджують обґрунтованість заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю. Вказала, що довідка про заборгованість боржника вих. № 29/05-2025 від 29 травня 2025 року не може бути належним доказом підтвердження заборгованості, оскільки така довідка складена та підписана ТОВ «ФК «Суперіум», а не первісним кредитором АТ «Укрсиббанк». Крім того, така довідка не містить детального розрахунку заборгованості, періоду, за який нараховано заборгованість, даних щодо руху коштів тощо. Також у матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи, що підтверджують відступлення права вимоги, яке перейшло від первісного кредитора позивачу, оскільки у наданому позивачем акті приймання-передачі документації до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року, відсутня дата його складання. Просила суд стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на надання парової допомоги. 16 липня 2025 року на адресу суду від представника ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» Вишневської О.І. надійшла відповідь на відзив, в якій посилалась на те, що доводи, викладені стороною відповідача у відзиві на позовну заяву, є неприйнятними та такими, що не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони не спростовують наведені в позовній заяві обставини, факти та докази. Зазначила, що розмір заборгованості за кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року, укладеним між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК», який заявлений у позові становить суму, що зазначена в Реєстрі боржників до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року і з цього часу позивач жодних нарахувань \~ \~ \~ \~ боргу по тілу кредиту, відсотках, тощо не здійснював. Виписка з особового рахунку, надана первісним кредитором, яка долучена до матерів справи, підтверджує не лише видачу кредитних коштів, а й їх рух, нарахування відсотків, тобто наявну заборгованість за кредитним договором. Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували факт надання кредиту у розмірі, визначеному кредитним договором, розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Щодо відступлення права вимоги за договором факторингу № 278 від 26 червня 2024 року зазначила, що на підтвердження факту набуття прав вимоги за кредитним договором № 95980363000, укладеним між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК», позивач надав договір факторингу, витяг з реєстру боржників, платіжне доручення. Акцентувала увагу на тому, що в реєстрі боржників до договору факторингу № 278 міститься інформація про боржника [PERSON] , номер та дата кредитного договору, РНОКПП, номер рахунку, сума кредитного ліміту, валюта договору, розмір загальної суми заборгованості, у тому числі за основним боргом, відсотками, комісією. Зазначений документ виготовлений у вигляді витягу та засвідчений представником позивача. 01\~вересня 2025\~року на\~адресу суду засобами «Електронний суд» від представника відповідачки - адвоката Гріги К.С. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме розрахунок заборгованості [PERSON] за договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначено розглядати справу за відсутності представника. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судових засідань були повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Суд встановив, що 16 грудня 2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладений договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 959803633000. Відповідно до п. 1.1. Договору Банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шопінг картка 55 gracе», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, поточний рахунок, який обслуговується відповідно до цього договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 р. (з усіма змінами та доповненнями розміщених на сайті www.my.ukrsibbank.com. Поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України. Згідно з п.2.1. Договору Банк встановлює ліміт кредитування у розмірі 49\~600 грн. Строк дії ліміту кредитування з дати укладення договору по 05.01.2022. У п. 2.1.4 Договору викладені умови обслуговування ліміту кредитування: процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних 55%, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55%, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. Зі змісту п. 2.1.5. Договору вбачається, що сторони дійшли згоди щодо сукупної вартості ліміту кредитування, зокрема: розрахунок карткою в терміналі 50\~000 грн, розрахована Банком мінімальна сума повернення карткового рахунку 3\~230 грн, з них: на погашення процентів та комісій 1\~147 грн, на зменшення строкової заборгованості 2\~084 грн, загальна вартість ліміту кредитування 77\~520 грн, реальна процентна ставка ліміту кредитування 55%. У п. 2.2.3 Договору викладені основні умови кредитування: сума до розміру доступного ліміту; строк до 24 міс, процентна ставка, % річних 0,001%, комісія за управління кредитом, % річних до 5%, максимальна сума платежу за розрахунковий період 4\~584 грн, проценти за користування до 1 грн/міс, комісія за управління кредитом 2\~500 грн/міс/, реальна річна процентна ставка по кредиту до 60%, загальна вартість кредиту до 110\~001 грн. Вказаний договір підписаний [PERSON] власноручно. До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування, який підписаний [PERSON] власноручно. 26 червня 2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладений договір факторингу № 278, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором. Відповідно до Акту приймання-передачі документації до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року, до ТОВ «ФК «Суперіум» перейшло право вимоги, у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 959803633000 від 16 грудня 2019 року. З Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 959803633000 від 16 грудня 2019 року становить 61\~333,14 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 29\~670,99 грн, заборгованість за відсотками 31\~662,15 грн. Платіжною інструкцією № 455 від 26 червня 2024 року підтверджується сплата ТОВ «ФК Суперіум» на користь АТ «Укрсиббанк» грошових коштів у сумі 1 754 004,03 грн за право вимоги згідно з договором факторингу № 278 від 26 червня 2024 року. 14 листопада 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 61\~333,14 грн за договором № 959803633000 від 16 грудня 2019 року. Згідно з\~довідки за\~заборгованістю боржника\~ [PERSON] \~від 29\~травня 2025\~року,\~загальна сума\~заборгованості за договором\~№ 959803633000\~від 16\~грудня 2019\~року становить\~61\~333,14\~грн, з яких: заборгованість за основним боргом 29 670,99 грн, заборгованість за відсотками 31 662,15 грн. До матеріалів справи також долучений рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахункові періоди з 11.02.2020 - 10.12.2023, виписка за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2024 по 02.06.2025. З Виписки по договору № 959803633000 від 16 грудня 2019 року за період з 01.01.2024 по 02.06.2025 вбачається, що станом на 26.06.2024 заборгованість відповідачки за кредитним договором становила: за основним боргом - 29\~670,99 грн, за нарахованими відсотками - 31\~662,15 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачка не надала даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Позивач стверджує, що на момент звернення з цим позовом до суду, відповідачка зобов`язання за укладеним кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року не виконала. Відповідачка у свою чергу, обставини викладені в позовній заяві щодо не укладення нею договору № 95980363000 від 16 грудня 2019 року з АТ "Укрсиббанк", не заперечує, факт отримання кредитних коштів визнає, проте заперечує щодо визначеного розміру відсотків за користування кредитними коштами. Щодо сплати процентів за кредитним договором суд зазначає таке. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно з ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм Цивільного кодексу України свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. У даній справі, за умовами укладеного 16 грудня 2019 року договору - анкети № 95980363000 сторонами було узгоджено строк дії ліміту кредитування до 05 січня 2022 року, процентну ставку за користування кредитними коштами. Зі змісту договору-анкети № 959803633000 від 16 грудня 2019 року вбачається, що сума ліміту кредиту становить 49 600 грн. Відповідачкою не оспорюється розмір встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, як зазначає представник позивача, сума заборгованості відповідачки за відсотками становить 31 662 грн 15 коп., що відображено у реєстрі боржників до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. До матеріалів справи долучений рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахункові періоди з 11.02.2020 - 10.12.2023. Разом з тим, суд встановив, що сторонами під час укладення договору - анкети № 95980363000 було узгоджено строк дії ліміту кредитування до 05 січня 2022 року, доказів того, що термін кредитування за вказаним кредитним договором був продовжений матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про правомірність нарахування Банком процентів за кредитним договором поза межами строку кредитування суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 викладений висновок, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі\~вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності.\~На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Первісний кредитор АТ «Укрсиббанк» за кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року, строк якого закінчився 05 січня 2022 року, під час передачі права вимоги за цим договором надало рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахункові періоди з 11.02.2020 - 10.12.2023 та виписку за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2024 по 02.06.2025, згідно з якої заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 26 червня 2024 року складає: за основним боргом - 29 670,99 грн, за нарахованими відсотками - 31 662,15 грн. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 05 січня 2022 року, а тому з 06 січня 2022 року позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. У даному випадку нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 05 січня 2022 року, але, як вбачається з виписки про рух грошових коштів, відповідачці продовжували нараховувати відсотки після спливу строку кредиту, при цьому, відповідачка кредитними грошовими коштами після 05 січня 2022 року не користувалась, що підтверджує факт відсутності з її боку пролонгації кредитного договору. За вказаних обставин, суд погоджується з доводами сторони відповідача про порушення Банком вимог законодавства в частині нарахування відсотків за користування кредитом поза межами дії кредитного договору. Як вбачається з руху коштів по рахунку картки за лімітом, станом на 10 січня 2025 року (закінчення строку дії кредитного договору) заборгованість відповідачки становила 48063,02 грн. Разом з тим, у період часу з 11 січня 2022 року по 10 грудня 2023 року відповідачка здійснила погашення заборгованості за кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року у загальному розмірі 32\~392, 26 грн, які були зараховані у погашення заборгованості за відсотками, нарахованими після спливу строку кредитного договору, що суперечить вимогам чинного законодавства. З огляду на викладене суд вважає, що сума сплачених відповідачкою грошових коштів у розмірі 32 392, 26 грн повинна бути зарахована у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року у загальному розмірі 15\~670,76 грн. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ТОВ "ФК "Суперіум" заборгованості за договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року у загальному розмірі 15\~670,76 грн. Що стосується тверджень відповідачки про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту відступлення АТ "УкрСиббанк" на користь на користь ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» права грошової вимоги до боржника, то суд зазначає, що позивач належним чином підтвердив набуття ним права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 95980363000 від 16 грудня 2019 року, зокрема долучив до позовної заяви договір факторингу № 278 від 26 червня 2024 року, Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року, платіжну інструкцію про сплату за договором факторингу № 278 від 26 червня 2024 року. Дослідивши надані у сукупності докази на підтвердження факту переходу права вимоги до позивача, суд вважає доводи сторони відповідача з приводу того, що долучений до матеріалів справи акт приймання-передачі документації до договору факторингу № 278 від 26 червня 2024 року, який не містить дати його складання, не може свідчити про перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача, неспроможними. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2422,40 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 618,92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial