Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Луконіну Н.В. звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування вимог вказав, що 22 травня 2001 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього (на той час) сина [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купила трикімнатну квартиру [ADDRESS] .. Вказаний договір був зареєстрований УТБ «Миколаїв Гарант» за № 2-80 від 22.05.2001. Всі умови договору сторони виконали, проте договір не було посвідчено нотаріально. [INFO] дружина позивача [PERSON] померла. Позивач є\~єдиним спадкоємцем\~після смерті\~дружини,\~спадщину прийняв\~в порядку\~ст.\~1268\~ЦК України,\~оскільки на\~день її\~смерті був\~зареєстрований та\~проживав із\~нею в\~спірній квартирі. Однак видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є неможливою, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально, а також що угода була укладена без участі органу опіки та піклування, а продавець [PERSON] на день укладання угоди був неповнолітнім. На теперішній вказаний договір підлягає визнанню дійсним у судовому порядку. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 23.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №80/2024, заведеної після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , а також витребувано у . Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації належним чином завірені відомості (довідку) щодо реєстрації квартири [ADDRESS] . Витребувані відомості надійшли на адресу суду 04.06.2025. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Луконіна Н.В.. не з`явились. На адресу суду надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності ,позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої\~статті 128\~ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Представник третьої особи УТБ «Миколаїв Гарант» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). 22 травня 2001 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього (на той час) сина [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купила трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований УТБ «Миколаїв Гарант» за № 2-80 від 22.05.2001. [INFO] дружина позивача [PERSON] померла. (а.с. 11 з.с.). Згідно копії спадкової справи № 80/2024, витребуваної на запит суду, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся в Другу миколаївську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON] (а.с. 33-55). Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. В той же час, відповідно до роз`яснення нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS] , оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства, правовстановлюючий документ неможливо прийняти для оформлення спадщини (договір не був посвідчений нотаріально). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив. Після укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме 12.06.2001, покупцем [PERSON] було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 18284 в реєстровій книзі № 106, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу. Відповідно до ч. 1 ст.19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.2009\~№ 9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57,\~58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 22.05.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу\~Української РСР\~1963\~року (далі -\~ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Приписами ст.224\~ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною другої статті 15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст.225 ЦК УРСР\~право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини другої статті 47\~ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті своєї дружини, яка була покупцем за договором, оскільки даний договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~та віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved