Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 9513645 від 17.11.2023 року в розмірі 11019,75 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 17.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9513645, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначеними умовами кредитного договору. У порушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів та сплати процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 11019,75 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн; заборгованість за відсотками - 7719,75 грн; заборгованість за комісією - 300 грн. 26.03.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ від, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 9513645 від 17.11.2023 року (укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ). На підставі чого, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2025 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Маловисківського районного суду Кіровоградської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кушнеренко Є.Ю. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнути з позивача на користь відповідача всі понесені процесуальні витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме електронним цифровим підписом відповідачем підписано кредитний договір, оскільки позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному сертифікаті. Матеріали справи не містять жодних підтверджень, що спірний кредитний договір був акцептований сторонами, в порядку передбаченому законом, що цей договір підписав відповідач, що саме цей договір розумів відповідач та ознайомився і погодився з отриманням грошових коштів на умовах, визначених в договорі, що договір взагалі містив умови щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки у зазначеному в цьому договорі розмірах і порядках нарахування. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження дійсного отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. Не надано інформації з приводу відкриття рахунку для зарахування кредиту, відсутні докази користування відповідачем кредитними коштами, відсутня інформація про рух коштів. Окрім того, відповідачу не зрозуміло, яким чином були нараховані суми боргу, оскільки нарахування відсотків відбулося після спливу визначеного договором строку кредитування. Представник позивача ТОВ «ФК Кредит Капітал» - Корнійчук І.О. подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що при укладанні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг їй надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Крім того, без отримання листа на електронну адресу чи СМС повідомлення на номер телефону відповідача, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт «Мілоан» за допомогою логіна та пароля, договір між відповідачем та ТОВ «Мілоан» не був би укладений. Одноразовий персональний ідентифікатор №L20449 направлено відповідачу 03.04.2023 року на номер мобільного телефону вказаний нею в заяві на отримання грошових коштів. Тобто даний кредитний договір відповідає внутрішній волі відповідача. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, оскільки відповідно до ст.639 ЦПК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладений у письмовій формі. Крім того, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. На підтвердження факту перерахування коштів ТОВ «ФК «Мілоан» відповідачу на її картковий рахунок, позивачем було подано клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк». Нарахування заборгованості здійснювалося відповідно до п. 1.2, п.1.3, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору, після отримання права вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. А тому, дії позивача вважає правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству, оскільки позивач немає наміру стягнути з відповідача, штраф, санкції чи пеню, лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Щодо стягнення із позивача витрат на правничу допомогу, повністю заперечила, оскільки сума та вид виконаної роботи є неспівмірним та не відповідає критерію розумності і дійсної вартості наданих послуг, дана справа є нескладною та не потребував великого обсягу нормативно - правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, витрачення значного часу на вивчення обставин справи. Також витрати документально не підтверджені. Представник позивача ТОВ «ФК» Кредит-Капітал» - Корнійчук І.О. у відповіді на відзив, просила здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, позовну заяву про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кушнеренко Є.Ю. подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі відповідача. У задоволенні позові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив відмовити з підстав викладених у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У справі встановлено, що 17.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №9513645, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктами 1.2, 1.3 кредитного договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 3000.00 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 17.11.2023р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.12.2023р. (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1 кредитного договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.03.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2 кредитного договору). Відповідно до п.1.4 кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 02.12.2023р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 01.03.2024 р. (останнього дня строку кредитування). Згідно п.1.5.1, 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 742.50 грн., які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 9450.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 1.5 договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за пільговий період складають 1042.50 грн. 141762.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 10492.50 грн. в грошовому виразі та 18515.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за пільговий період складає 4042.50 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 13492.50 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредиту вання залишиться незмінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 300.00 грн., яка нараховується заставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 742.50 грн., які нараховуються за ставкою 1.65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 9450.00 грн.. які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3). Відповідно до п. 1.6 кредитного договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована Згідно з п. 2.1. укладеного між сторонами правочину кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.2.3 кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику із знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Підпунктом 4.1. договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за днем строку кредитування з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування, за наявності вимоги Кредитодавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань позичальником не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту одержаної позичальником за цим договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом. Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений і інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.2 договору, розміщення в особистому кабінеті проекту цього кредитного договору або інформації з посиланням на нього є пропозицією про укладення кредитного договору. Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції та його укладення. Згідно з п. 6.4 кредитного договору, укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Із п. 6.5 укладеного між сторонами договору вбачається, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с. 7-10). Відповідно до довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан", клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] з якою укладено договір № 9513645 від 17.11.2023 року ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «159284», час відправки ідентифікатора позичальнику 17.11.2023 року о 04:05:57 год.; номер телефону [NUMBER] . Згідно графіку розрахунків, який є додатком № 1 до кредитного договору № 9513645 від 17.11.2023 року, до сплати: 3000 грн кредит, 10192,50 грн комісія за надання кредиту, 300 грн проценти, разом 13492,50 грн. Анкета-заява на кредит № № 9513645 від 17.11.2023 року містить надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві. Процес оформлення та розгляду заяви позичальника [PERSON] становив такі дії: 17.11.2023 року 5:04 год. заповнення заяви; 17.11.2023 року 5:04 год. автоматична перевірка; 17.11.2023 року 5:04 год. перевірка БКІ; 17.11.2023 року 5:04 год. скоринг; 17.11.2023 року 5:04 год. перевірка БКІ; 17.11.2023 року 5.05 год. скоринг; 17.11.2023 року 5:05 год. підписання паспорту кредиту; 17.11.2023 року 5:05 год. підписання договору; 17.11.2023 року 5:05 год. оброблено. Відповідно до копії платіжного доручення № 115422375 від 17.11.2023 року, ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] , кошти згідно договору №9513645 в сумі 3000 грн. Отже ТОВ "Мілоан" виконав умови кредитного договору в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення. Крім того, судом встановлено, що 26.03.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 9513645 від 17.11.2023 року, що укладений між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Згідно платіжної інструкції №406 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатив згідно договору відступлення права вимоги №104-МЛ від 26.03.2024 року. Відповідно до копії Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 104-МЛ від 26.03.2023 року, ТОВ ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 9513645 від 17.11.2023 року і загальна сума заборгованості становить 11019,75 грн, з яких: 3000 грн залишок по тілу кредиту, 7719,75 грн залишок по відсотках, 300 грн залишок по комісії. Також ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслав відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість погашена не була. На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку здійснено переказ коштів 17.11.2023 року у розмірі 3000 грн. коментар щодо переказу коштів «Viplata zaima Miloan. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 2392326567. Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з приписами ст.12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доводи представника відповідача, про те, що відповідач не підписувала договір та він є таким, що не відповідає порядку укладання електронного договору, суд вважає безпідставними, оскільки кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ «Мілоан» відповідної анкети-заяви на кредит № 9513645 від 17.11.2023 року, яка підписана позичальником одноразовим ідентифікатором «158284», про що свідчить довідка ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Тобто, відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. А тому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних) якими обмінялися сторони, що відповідає Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Доводи представника відповідача, про те, що позивач не надав доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, спростовується наданим позивачем до матеріалів справи платіжним дорученням №115422375 від 17.11.2023 року та повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», що в банку емітовано картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , та на дану картку здійснено переказ коштів (виплата, займ) від "Мілоан". Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи представника відповідача, що позивачем не надано доказів фактичного укладання кредитних договорів, та доказів переходу права вимоги, оскільки представник позивача надав договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024 року та платіжну інструкцію №406 про сплату грошових коштів згідно договору відступлення права вимоги №104-МЛ від 26.03.2024 року. Безпідставними є посилання представника відповідача щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки згідно відомостей про щоденні нарахування, та погашення за кредитним договором 9513645 [PERSON] за період з 18.11.2023 по 02.12.2023 рік нараховано проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду. За період з 03.12.2023 по 03.01.2024 року нараховано проценти за користування кредитом протягом поточного періоду. 04.01.2024 року відбулось списання прострочених процентів за рахунок фінансового результату, надалі по дату остаточного погашення заборгованості 01.03.2024 р. (останнього дня строку кредитування) нараховано менші суми прострочених процентів. Відтак, підписавши договір про споживчий кредит № 9513645 від 17.11.2023 року, сторони досягли згоди щодо умов, зокрема, нарахування відсотків, які згідно відомостей наданих позивачем здійснювалися в межах визначених строком договору, отже нарахування відсотків за кредитним договором №9513645 від 17.11.2023 в розмірі 7719,75 грн є правомірним та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Окрім того, у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved