Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що 23.04.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ТА [PERSON] був укладений Договір №1339519, сума позики становить 10000,00 грн., процентна ставка становить 1,99% яка нараховується за кожен день користування позикою. Крім того 07.02.2021 р. р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір №3685369, сума позики становить 10000,00 грн., процентна ставка становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 30.12.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №30.12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в т.ч. за Договором позики №1339519. Крім того, 10.01.2023 р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1339519. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором №1339519. 28.12.2021 р. було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3685369. 10.01.2023 р. укладено договір №10-01/23 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3685369. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором №3685369. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №1339519 від 23.04.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника становить 30557,10 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20219,00 грн., інфляційні збитки - 292,08 грн., нараховані 3% річних 46,02 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3685369 від 07.02.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника становить 15414,84 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3394,84 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12020,00 грн. Загальний розмір заборгованості за вищевказаними договорами становить 4597164 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13394,84 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 32239,00 грн., інфляційні збитки 292,08 грн., нараховані 3% річних 46,02 грн. У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами №1339519 від 23.04.2021 р., №3685369 від 07.02.2021 р. у розмірі 45971,94 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. 04.06.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.06.2024 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив суд задовольнити позовні вимоги частково в сумі заборгованості в розмірі в сумі 24428,10 грн. за кредитними договорами №1333519 від 23.04.2021 р. 12070,00 грн., де 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2070,00 грн. сума заборгованості за відсотками, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 46,02 грн., інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 292,08 грн. №3685369 від 07.02.2021 р. 15414,84 грн., що становить 3394,84 грн. основний борг, заборгованість за відсотками 12020,00 грн., в іншій частині в позові відмовити. Зменшити витрати на правничу допомогу до розміру 4000,00 грн. 24.06.2025 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 06.08.2025 р. до суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких вона підтримала заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву та просила суд задовольнити позовні вимоги частково в сумі заборгованості в розмірі в сумі 24428,10 грн. за кредитними договорами №1333519 від 23.04.2021 р. 12070,00 грн., де 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2070,00 грн. сума заборгованості за відсотками, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 46,02 грн., інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 292,08 грн. №3685369 від 07.02.2021 р. 15414,84 грн., що становить 3394,84 грн. основний борг, заборгованість за відсотками 12020,00 грн., в іншій частині в позові відмовити. Зменшити витрати на правничу допомогу до розміру 4000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пилипчук С.В. позов підтримав з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона майже виплатила борг в подвійному розмірі. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.02.2021 р. р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №3685369, сума кредиту становить 10000,00 грн. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 360% річних. Остаточний термін дати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 04.11.2021 р. (а.с.27-33) 23.04.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ТА [PERSON] був укладений Договір №1339519, сума позики становить 10000,00 грн., процентна ставка становить 1,99% яка нараховується за кожен день користування позикою. Дата повернення позики 23.05.2021 р. (а.с.21) 30.12.2021 р. між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №30.12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в т.ч. за Договором позики №1339519. (а.с.53-55) Крім того, 10.01.2023 р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1339519. (а.с.66-69) 28.12.2021 р. було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3685369. (а.с.59-61) 10.01.2023 р. укладено договір №10-01/23 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3685369. (а.с.66-69) Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 07.10.2020 р. №127/33824/19. Згідно\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями\~ст.611 ЦК\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За умовами ст.ст.1049\~та\~625 ЦК України\~після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016 р. у справі за № 6-1412цс16). Ч.2\~ст.78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Однак, розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують надання кредитів відповідачу [PERSON] , користування ними, а отже не є належним доказом існування боргу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Лише виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач не надав доказів, що відповідачу були надані в розпорядження грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed