Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 16 листопада 2020 року близько 16 години 40 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» модель «ASX», номерний знак [NUMBER] , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в місті Черкаси по вулиці Хрещатик зі сторони вулиці Остафія Дашковича в напрямку вулиці Небесної Сотні при виконанні маневру повороту ліворуч на вулицю Смілянська в напрямку вулиці Верхня Горова поблизу будинку №251, не зупинив керований ним автомобіль марки «Mitsubishi» модель «ASX», номерний знак [NUMBER] , перед нерегульованим пішохідним переходом, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїжджу частину вулиці Смілянської по вищевказаному нерегульованому пішохідному переходові зліва направо відносно напряму руху автомобіля марки «Mitsubishi» модель «ASX», номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/11 від 13 січня 2021 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Причетність [PERSON] до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу огляду місця події від 16 листопада 2020 року, план-схемою та фототаблицею до протоколу огляду;\~ показаннями потерпілої [PERSON] від 23 грудня 2020 року; протоколом слідчого експерименту з план-схемою та фототаблицею від 23 грудня 2020 року;\~ протоколом слідчого експерименту з план-схемою та фототаблицею від 11 січня 2021 року; висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень [PERSON] №02-01/11 від 13 січня 2021 року; висновком судової автотехнічної експертизи №СТ/06Е-21 від 28 січня 2021 року. По факту вказаної дорожньо - транспортної пригоди 17 листопада 2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020251010003863, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2023 року кримінальне провадження №12020251010003863 від 17 листопада 2020 року відносно [PERSON] по обвинуваченню останнього\~ у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито в зв`язку з закінченням строків давності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо- транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно полісу № АР418049. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди на лікування потерпілою було витраченігрошові кошти у сумі 1 647 гривень 85 копійок, що підтверджується товарними чеками, фіскальними чеками, листками лікарських призначень та листком непрацездатності, які підлягають\~ відшкодуванню відповідачем - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася з вини відповідача [PERSON] , потерпілій було завдано не лише матеріальних збитків, а й моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які потерпіла зазнала унаслідок отриманих тілесних ушкоджень, у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків, закритої черепно-мозкової травми, забою грудної клітки. Лікування наслідків вказаних тілесних ушкоджень\~ здійснюється до цього часу. Протиправні дії відповідача призвели до дорожньо - транспортної пригоди, наслідком якої сталопогіршення самопочуття потерпілої після пережитого страху, адже остання була пішоходом під час дорожньо - транспортної пригоди, сумлінно виконувала Правила дорожнього руху та переходила проїжджу частину вулиці по пішохідному переходу; погіршення стану здоров`я потерпілої, що призвело до суттєвих життєвих змін, погіршення сну, виникнення страху, що унеможливило подальше активне соціальне життя потерпілої. Позивачем оцінено розмір завданої моральної шкоди в сумі\~ 5900 гривень. Крім того [PERSON] , через психоемоційні переживання виниклі унаслідок дорожньо - транспортної пригоди та тривалого розгляду кримінального провадження була змушена звертатись за психологічною допомогою, з метою відновлення свого звичайного способу життя. Потерпілою [PERSON] , понесено витрати, пов`язані з наданням психологічної допомоги, врозмірі 3 200 гривень. Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просила: - стягнути з\~ ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 1 647 гривень 85 копійок та моральну шкоду в розмірі 5 900 гривень; -\~ стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3 200 гривень (витрати на психологічну допомогу); - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 412 100 гривень, понесені витрати на правову допомогу в сумі 35 000 гривень (за розгляд кримінального провадження під час досудового розслідування в сумі 15 000 гривень та розгляд кримінальної справи в суді 30 000 гривень); - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу за розгляд цивільної справи\~ в суді першої інстанції в сумі 25 000 гривень. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 22 квітня 2025 року представник позивача звернувся до суду з заявою про зменшення розміру заявлених позовних вимог, в якій просив стягнути з: - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 4 847 гривень 85 копійок (1647 гривень 85 копійок витрати на лікування та 3 200 гривень витрати на психологічну допомогу) та моральну шкоду у сумі 5 900 гривень; - [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду у сумі 412 100 гривень; - [PERSON] на користь [PERSON] , витрати на правничу допомогу за розгляд цивільної справи в суді першої інстанції в сумі 30 000 гривень. Представник позивача - адвокат Черниченко Є.М.\~ звернувся до суду з заявою про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] та подальший розгляд справи за наступними позовними вимогами: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» на користь [PERSON] \~ матеріальні збитки в розмірі 1 647 гривень 85 копійок та моральну шкоду в розмірі 5 900 гривень.\~ Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2025 року прийнято відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] \~ у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] \~ до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а саме: «про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 3 200 гривень; моральної шкоди у сумі 412 100 гривень, понесених витрат на правову допомогу в сумі 35 000 гривень (за розгляд кримінального провадження під час досудового розслідування в сумі 15 000 гривень та розгляд кримінальної справи в суді 30 000 гривень); витрат на правничу допомогу за розгляд цивільної справи в суді першої інстанції в сумі 25 000 гривень»; закрито провадження у справі за позовом\~ [PERSON] \~ до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в частині заявлених позовних вимог [PERSON] \~ до [PERSON] про стягнення «з [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 3 200 гривень; моральної шкоди у сумі 412 100 гривень, понесених витрат на правову допомогу в сумі 35 000 гривень (за розгляд кримінального провадження під час досудового розслідування в сумі 15 000 гривень та розгляд кримінальної справи в суді 30 000 гривень); витрат на правничу допомогу за розгляд цивільної справи в суді першої інстанції в сумі 25 000 гривень», у зв`язку з відмовою позивача від позову в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2025 рокузакрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив,відзиву на позовну заяву суду не надав. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином; представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини\~ неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначаючи один із способів захисту цивільних прав та інтересів - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. 16 листопада 2020 року близько 16 години 40 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» модель «ASX», номерний знак [NUMBER] , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в місті Черкаси по вулиці Хрещатик зі сторони вулиці Остафія Дашковича в напрямку вулиці Небесної Сотні при виконанні маневру повороту ліворуч на вулицю Смілянська в напрямку вулиці Верхня Горова поблизу будинку №251, не зупинив керований ним автомобіль марки «Mitsubishi» модель «ASX», номерний знак [NUMBER] , перед нерегульованим пішохідним переходом, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїжджу частину вулиці Смілянської по вищевказаному нерегульованому пішохідному переходові зліва направо відносно напряму руху автомобіля марки «Mitsubishi» модель «ASX»,\~ номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/11 від 13 січня 2021 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Причетність [PERSON] до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу огляду місця події від 16 листопада 2020 року, план-схемою та фототаблицею до протоколу огляду;\~ показаннями потерпілої [PERSON] від 23 грудня 2020 року; протоколом слідчого експерименту з план-схемою та фототаблицею від 23 грудня 2020 року;\~ протоколом слідчого експерименту з план-схемою та фототаблицею від 11 січня 2021 року; висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень [PERSON] №02-01/11 від 13 січня 2021 року; висновком судової автотехнічної експертизи №СТ/06Е-21 від 28 січня 2021 року. По факту вказаної дорожньо - транспортної пригоди 17 листопада 2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020251010003863, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2023 року кримінальне провадження №12020251010003863 від 17 листопада 2020 року відносно [PERSON] по обвинуваченню останнього\~ у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито в зв`язку з закінченням строків давності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/11 від 13 січня 2021 року, отримала тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», що підтверджено полісом № АР418049 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В позовній заяві позивач зазначає внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачем було понесені витрати на лікування в розмірі 1 647 гривень 85 копійок, що підтверджується товарними чеками, фіскальними чеками, листками лікарських призначень та листком непрацездатності. Згідно з ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цьогоЗакону. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників (ст. 3). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбаченост. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржникав договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язанняпервісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодуваннявиплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно дост. 511 ЦК Українизобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч. 1 та ч. 4ст. 636 ЦК Українидоговором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК Українипідстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зіст. 599 ЦК Українивиконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, заст. 1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідност. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Положення статей 23-24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містять визначення шкоди, завданої життю та здоров`ю потерпілого, та шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого. Так, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Отже, потерпілому відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто шкода, завдана транспортним засобам, визначається у порядку передбаченому саме цим Законом, який має пріоритет по відношенню до інших нормативно-правових актів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/11 від 13 січня 2021 року, отримала тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. В позовній заяві позивач зазначає що внаслідок отримання тілесних ушкодженьвнаслідок дорожньо-транспортної пригоди 16 листопада 2020 року, нею були понесені витрати, пов`язані з\~ лікуванняму розмірі 1 647 гривень 85 копійок та реабілітацією\~ (отриманням психологічної допомоги) у розмірі 3 200 гривень. Згідно виписки із медичної картки\~ стаціонарного хворого№14506, складеної24 листопада 2020 року\~ Комунальним некомерційним підприємством «Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради [PERSON] рекомендовано нагляд травматолога; призначено: «Аспірин», «Дексалгін», «Остіопро». Згідно консультативного заключення травматолога від 29 січня 2021 року та від 04 лютого 2021 року\~ [PERSON] рекомендовано УЗД лівого променево - зап`ястного суглоба. В матеріалах справи містяться копії фіскальних чеків з аптек за період з 30 грудня 2020 року по 10 лютого 2021 року на придбання наступних медичних препаратів, призначених для лікування\~ опорно рухового апарату, та\~\~ понесення витрат, пов`язаних з проведенням інструментальних досліджень та аналізів, а саме: 30 грудня 2020 року «Найзилат» на суму 162 гривні 90 копійок; 30 грудня 2020 року\~ «плівка радіографічна» на суму 60 гривень 33 копійки; «Кеторал гель» на суму 244 гривні; 10 лютого 2021 року «Долобене гель» на суму 155 гривень 87 копійок; 19 січня 2021 року «Медопрам» на суму 88 гривень 11 копійок; 02 січня 2021 року «Диклосейф форте» та «Найзилат» на суму 247 гривень 90 копійок, а всього на суму 959 гривень 03 копійки. Крім того, позивачем до позовної заяви останньої надано копію консультації лікаря-спеціаліста від 01 лютого 2021 року, згідно якої [PERSON] лікарем - гастроентерологом був встановлений діагноз: хронічний гастродуоденит; хронічний холецистит та рекомендовано: дієту, режим харчування, та медичні препарати: «Артіхол», «Лімзер», «Аспазмін»; та копіюфіскального чеку від 01 лютого 2021 року про сплату 141 гривня 42 копійки за консультацію лікаря гастроентеролога. В цей же день позивачем було придбано медичні препарати згідно призначень лікаря - гастроентеролога. На підтвердження понесених витрат позивачем\~ до позовної заяви додано\~ копію фіскального чеку від 01 лютого 2021 року про купівлю наступних медичних препаратів:«Артіхол», «Лімзер», «Аспазмін» на суму 185 гривень 44 копійки. Згідно інструкції із застосування медичного препарату «Артіхол» ( розділ «Показання до застосування») препарат Артіхол призначається пацієнтам, які мають захворювання печінки і нирок. Використовується як доповнення до комплексної терапії. Основними показаннями для прийому кошти є: хронічний нефрит; хронічний гепатит; цироз печінки; холецистит, але без утворення каменів; ниркова недостатність; гіпотонічна форма дискінезії ЖМ. Згідно інструкції із застосування медичного препарату «Лімзер» ( розділ «Показання до застосування») препарат «Лімзер»\~ призначається при функціональній диспепсії, рефлюкс-езофагіті, уповільненій евакуації вмісту шлунка та гастропарезі. Згідно інструкції із застосування медичного препарату «Аспазмін» ( розділ «Показання до застосування») препарат «Аспазмін»\~ призначається для симптоматичного лікування абдомінального болю і спазмів, розладів кишечнику і відчуття дискомфорту у ділянці кишечнику при синдромі подразненого кишечника. Таким чином, позивачем не доведено належним доказами причинно наслідкового зв`язку між дорожньо - транспортною пригодою 16\~ листопада 2020 року, внаслідок якої позивачем отримано тілесні ушкодження у вигляді закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині без зміщення уламків та\~ витратами в розмірі 326 гривень 86 копійок (141 гривня 42 копійки + 185 гривень 44 копійки), понесеним останньою на лікування хронічних захворювань ШКТ, а саме: хронічного гастродуодениту та хронічного холециститу Також позивачем до позовної заяви додано копію фіскального чеку від 30 грудня 2020 року на суму 162 гривні 90 копійок, з якого не можливо встановити, за що саме здійснено оплату. Враховуючи викладене, позивачем не доведено достатніми, достовірними, допустимими доказами причинно наслідкового зв`язку між дорожньо - транспортною пригодою 16\~ листопада 2020 року та понесенням позивачем витрат в розмірі 162 гривні 90 копійок 30 грудня 2020 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведений належними, достатніми, допустимим, достовірними доказами\~ факт понесення позивачем витрат, пов`язаних з лікуванням останньої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 16 листопада 2020 року в розмірі 959 гривень 03 копійки. Крім того, позивач в своїй позовній заяві зазначає, щочерез психоемоційні переживання, які\~ виникли внаслідок дорожньо транспортної пригоди, вона була змушена звернутись за наданням психологічної допомоги та понесла витрати, пов`язані з її наданням, в розмірі\~ 3 200 гривень. На підтвердження\~ понесених витрат , пов`язаних з реабілітацією (отриманням психологічної допомоги) позивачем до позовної заяви додано копії наступних фіскальних\~ чеків., виданих ФОП [PERSON] . Студією психологічних послуг «Гармонія»: - від 03 березня 2021 року на суму 1 000 гривень; призначення платежу консультація; - від 25 квітня 2022 року\~ на суму 1 000 гривень; призначена платежу консультація; - від 02 травня 2023 року на суму\~ 1 200 гривень; призначення платежу -\~ складання висновку спеціаліста. Разом з тим, витрати , пов`язані зі складанням висновків спеціаліста, згідно\~ п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України,\~ відносяться до складу інших судових витрат, які підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи, в порядку , передбаченому ст. 141 ЦПК України, і не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з лікуванням та/або реабілатацією потерпілого. Враховуючи викладене, з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» в рахунок відшкодування матеріальної шкодина користь позивача належить стягнути частину понесених витрат, пов`язаних з лікуванням та реабілітацією позивача, в сумі 2 959 гривень 03 копійки (959 гривень 03 копійки + 1 000 гривень + 1000 гривень). Щодо вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5 900 гривень, суд зазначає наступне. Положеннями ч.ч. 1-3ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 3, 4 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Тобто ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, особу, відповідальну за моральну шкоду, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди, зокрема наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У ч. 2 ст. 1167 ЦК Українипередбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі «Stankov v. Bulgaria» (Станков проти) від 12.07.2007 року). ЄСПЛ у справі «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу)» від 29.03.2001 року використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу), «Caloc v. France» (Калок проти Франції) та «Niedbala v. Poland» (Недбала проти Польщі) ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19, зазначила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Частинами 4,5 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] спричинено моральну шкоду внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] , яка мала місце 16 листопада 2020 року, та внаслідок якої [PERSON] \~ було спричинено тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, через що позивач зазнала фізичного болю, страждань, а також душевних страждань, оскільки, на думку суду, спричинення встановлених тілесних ушкоджень беззаперечно тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків, неможливість активного особистого життя, роботи в попередніх обсягах (до травми) та потребує додаткових зусиль, необхідних для організації свого життя як в побуті, так й роботі у зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями. Після отримання тілесних ушкоджень позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, які призвели до тривалого розладу здоров`я, інвалідності. Визначаючи розмір моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 3 ЦК України визначає загальні засади цивільного законодавства, до яких відноситься, в тому числі, й п.6 - справедливість, добросовісність та розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20). Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.п.3, 9 постанови №4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте, з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі №607/11755/20 (провадження №61-13672св21). У рішенні Європейського Суду з прав людини (від 28 травня 1985 року справа Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. United Kingdom) враховувалося те, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, які за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним суд розцінює як суттєві моральні страждання отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок суспільно-небезпечного діяння, вчиненого відповідачем, що у свою чергу спричинило моральні страждання позивача, порушення організації та устрою життя. В ході судового розгляду\~ обвинувального висновку у кримінальному провадженні №12020251010003863\~ від 17 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відносно [PERSON] , ухвалою суду було призначено судову психологічну експертизу з метою визначення розміру завданої\~ потерпілій [PERSON] моральної шкоди. Згідно висновку судового експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру\~ МВС України №CE-19/124-23/3728-ПС від 29 червня 2023 року, дії відповідача, та їх наслідки мали для [PERSON] психологічно деструктивний вплив.\~ Ситуація, що досліджувалася, та її наслідки, об`єктивно носила\~ стресовий характер для [PERSON] , адже в підекспертної присутні ознаки негативних змін у соціальному функціонуванні, порушенні життєвих планів і перспектив, в емоційній сфері, в звичній діяльності, в стані здоров`я, що значно впливає на її основні сфери життєдіяльності та свідчать про виражені негативні переживання. Таким чином ситуація, що досліджувалась за справою, а саме: дорожньо - транспортна пригода, яка мала місце 16 листопада 2020 року, на перехресті вулиць Смілянської та Хрещатик, є психотравмувальною для [PERSON] , яка призвела до стійких, тривалих змін у системі цінностей, ієрархії мотиваційної сфери, в основних складових структури особистості підекспертної (індивідуально-психологічних особливостей, емоційної сфери, системи значимих відносин), у стані здоров`я, зумовила порушення в основних сферах життєдіяльності підекспертної, що протягом тривалого часу унеможливило її повноцінне соціальне функціонування як особистості. Констатується значний ступінь інтенсивності психічних (на моральному рівні) страждань - зворотні зміни у функціонуванні окремих структур особистості, що призвели до тимчасових порушень в основних сферах діяльності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 листопада 2020 року, на перехресті вулиць Смілянської та Хрещатик, що досліджується за справою, [PERSON] переживала психічні (на моральному рівні) страждання. У підекспертної [PERSON] наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, що розглядаються у справі, а саме: внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 листопада 2020 року, па перехресті вулиць Смілянської та Хрещатик м. Черкаси за її участю. Експертом встановлено наявність негативних змін у функціонуванні підекспертної підекспертної [PERSON] , а саме: порушення здоров`я;\~ зміни у психічному благополуччі (особистісна та ситуативна тривожність, яка активізуться при сприйнятті певних стимулів, що розцінюються, як небезпечні для самооцінки, самоповаги), створення додаткових перешкод для оптимальної життєдіяльності та порушенні\~ соціального функціонування. Також експертом встановлено наявність негативних змін у структурі особистості під експертної [PERSON] та наявність негативних змін у структурі діяльності під експертної. Відповідно висновку Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2022 року у справі 372/1652/18, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості. Протиправними діями відповідача позивачу спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я та негативних наслідків, тобто до порушення нормальної життєвої обстановки, вимушених змін звичайного способу життя та роботи в негативну сторону, необхідності в додаткових зусиллях для відновлення та організації нормального способу життя, а тому, враховуючи глибину та тривалість фізичних і душевних страждань позивача, перенесений стрес. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з ТОВ «Ю.Ес.Ай.» в рахунок відшкодування моральної шкоди\~ 5 900 гривень. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду\~ в постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/1287/15,\~ «до сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон № 1961-IVрегулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІV, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо - транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо -транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial