Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, які були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 23.09.2022 по 27.011.2022 у розмірі 3900,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив , що за сприянням у працевлаштуванні до Запорізького міського центру зайнятості 07.06.2022 року звернулася громадянка [PERSON] . Заяву про надання статусу зареєстрованого безробітного відповідач подала в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (мобільний застосунок Дія). Наказом від 10.06.2022 №НТ220610 [PERSON] було надано статус безробітної з 09.06.2022 та призначено, розпочато допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 09.06.2022 року по 05.03.2023 року. Наказом від 01.12.2022 року № НТ221201 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, у зв`язку із закінченням строку виплати, відповідно до п. 33 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В порядку обміну між Державною міграційною службою України та Державною службою зайнятості України було виявлено факт перетину [PERSON] державного кордону України 24.08.2022 року та перебування за кордоном понад 30 календарних днів під час перебування на обліку в службі зайнятості (з 24.08.2022 по 28.10.2022). Період перебування за кордоном становить понад 30 календарних днів, а саме 66 календарних днів. Згідно з п. 52 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції змін станом на 07.05.2022 року) під час дії воєнного стану реєстрація безробітного припиняється у разі безперервного перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Враховуючи викладене, за результатами перевірки центром зайнятості було переприйнято рішення щодо припинення виплати допомоги по безробіттю і Наказом від 21.12.2022 року № НТ221221 Відповідачу припинено реєстрацію безробітного з 23.09.2022, у зв`язку з перебуванням безробітного за кордоном понад 30 календарних днів, відповідно до абз. 28 п. 52 розділу ХІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про зайнятість населення». Під час спілкування з [PERSON] в телефонному режимі та за допомогою електронної пошти (17.06.2022 - електронна пошта; 27.07.2022 - електронна пошта; 02.09.2022 - електронна пошта; 28.09.2022 - телефонний зв`язок; 21.11.2022 - електронна пошта, 01.12.2022 - електронна пошта) кар`єрний радник проводила безробітній консультацію з працевлаштування, з`ясовувала підтвердження наміру шукати роботу та перебувати на обліку в службі зайнятості. Ознайомила Відповідача з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних та інформувала про відповідальність за неповідомлення будь-якої інформації, яка впливає на отримання матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, в тому числі перебування за кордоном понад 30 календарних днів. Жодного разу [PERSON] не повідомила кар`єрного радника центру зайнятості про виїзд за межі України. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Відповідач своєчасно не надала відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 27.02.2025 фахівцями Запорізького обласного центру зайнятості на електронну адресу Відповідача [INFO] , було направлено повторне повідомлення про стягнення суми матеріального забезпечення від 27.02.2025 № 449/01-22/1 про добровільне відшкодування коштів та запропоновано повернути кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок Запорізького обласного центру зайнятості. Оскільки відповідачем повідомлення не задоволено, станом на 06.08.2025 кошти не повернуті, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 11 серпня 2025 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Запорізький обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі Фонд) відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Запорізький обласний центр зайнятості. Судом встановлено, що за сприянням у працевлаштуванні до Запорізького міського центру зайнятості 07.06.2022 року звернулася громадянка [PERSON] . Заяву про надання статусу зареєстрованого безробітного відповідач подала в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (мобільний застосунок Дія). Наказом від 10.06.2022 №НТ220610 [PERSON] було надано статус безробітної з 09.06.2022 та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та п. 32 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 09.06.2022 року по 05.03.2023 року. В порядку обміну між Державною міграційною службою України та Державною службою зайнятості України було виявлено факт перетину [PERSON] державного кордону України 24.08.2022 року та перебування за кордоном понад 30 календарних днів під час перебування на обліку в службі зайнятості (з 24.08.2022 по 28.10.2022). Період перебування за кордоном становить понад 30 календарних днів, а саме 66 календарних днів. Наказом від 01.12.2022 року № НТ221201 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, у зв`язку із закінченням строку виплати, відповідно до п. 33 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Спеціалістами Запорізького міського центу зайнятості проведено розслідування страхового випадку, результати якого оформлені актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 08.12.2022 року № 191/04-09, яким підтверджено перетин Відповідачем державного кордону України та перебування за кордоном України понад 30 календарних днів, а саме 66 календарних днів у період з 24.08.2022 по 28.10.2022. Наказом директора Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості від 30.01.2023 року № 82-О «Про відшкодування матеріального забезпечення» прийнято рішення про вжиття заходів щодо відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 23.09.2022 по 27.11.2022 у сумі 3900,00 грн (три тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок). 30.01.2023 фахівцями Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості на електронну адресу Відповідача polinasobol31@gmail.com, яка належить [PERSON] і нею заявлена під час реєстрації в службі зайнятості, була направлена фотокопія претензії від 30.01.2023 № 260/06 про добровільне відшкодування коштів та запропоновано повернути кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок Запорізького обласного центру зайнятості протягом п`ятнадцати календарних днів з дня отримання копії претензії. 27.02.2025 фахівцями Запорізького обласного центру зайнятості на електронну адресу Відповідача [INFO] , було направлено повторне повідомлення про стягнення суми матеріального забезпечення від 27.02.2025 № 449/01-22/1 про добровільне відшкодування коштів та запропоновано повернути кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок Запорізького обласного центру зайнятості. Відповідачем повідомлення не задоволено. Станом на 06.08.2025 кошти не повернуті. Відповідно до пункту 33 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» під час дії воєнного стану виплата допомоги по безробіттю припиняється з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Відповідач своєчасно не надала відомості про обставини, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Суд не встановив обставин передбачених ст.1215 ЦК України щодо можливості неповернення відповідачем безпідставно набутої допомоги через недобросовісність з його боку. Відтак, суд вважає, що відповідач допустив умисне невиконання обов`язків та зловживання ними, тому в його діях є ознаки недобросовісності, які допускають повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 06 жовтня 2021 року по справі № 754/17336/19 та від 15 квітня 2020 року по справі 756/16673/17. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved