Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

01 липня 2025 до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №589. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя №333/3592/18 від 08.08.018 року шлюб між подружжям було розірвано. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, при тому, що є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі однієї чверті з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просили провести розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку\~ст. 128 ч. 11 ЦПК України, у наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 8 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статтей\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що з 27.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №589. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя №333/3592/18 від 08.08.018 року шлюб між подружжям було розірвано. Відповідач участі в житті дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до\~статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частини 3\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. У відповідності до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач відзиву на позов не подав та не спростував обставини викладені позивачем в позовній заяві, не надав доказів щодо утримання дитини. Відповідно до частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому в порядку частини 2\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved