Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 28.10.2014 по 22.11.2024 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем народилось двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] . З травня 2021, вона припинила шлюбні відносини з відповідачем, переїхала до іншого домоволодіння та з липня 2021 почала проживати з [PERSON] . Від вказаних стосунків народився син [PERSON] , [INFO] . Оскльки вона на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, то батьком дитини було записано відповідача [PERSON] , водночас, відповідач не є біологічним батьком дитини. 05.06.2024 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та народила ще одну дитину [PERSON] , [INFO] [PERSON] визнав своє батьківство відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , про що надав нотаріально-посвідчену заяву. Тому, просить виключити запис про батька - [PERSON] з актового запису про народження дитини [PERSON] . Позивачка та її представник адвокат Ремський Є.В. в підготовче засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, проте направив до суду заяву у якій повністю визнав позовні вимоги позивачки. Наслідки визнання позову йому відомі. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання також не з`явився, надав до суду нотаріально-засвідчену заяву про визнання позову , розгляд справи просив провести за його відсутності, а також подав заяву про визнання свого батьківства. Представник третьої особи - Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в підготовче засідання також не з`явився, проте начальником відділу до суду було направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, при вирішення питання відділ покладається на розсуд суду, при цьому зокрема, зазначила, що вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Таким чином, на її думку, в позовних вимогах має бути зазначено не лише про необхідність виключення відомостей про батька, а й про необхідність встановлення факту батьківства особою, яка визнає себе батьком дитини. А також вказано які саме ані необхідно зазначити в актовому записі про народження дитини щодо батька та щодо дитини. Крім того, суттєвим моментом при розгляді даної категорії справ є положення частини 3 статті 138 Сімейного кодексу України, якою визначено, що до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Реєстрацію народження дитини [PERSON] [INFO] , проведено 03.06.2022 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчить складений актовий запис №43. У заяві від 20.08.2025, представник позивача адвокат Ремський Є.В. зазначив, що посилання представника третьої особи на пропуск строку позовної давності є безпідставними та не підлягають врахуванню судом, оскільки строк позовної давності у даній справі не сплив, оскільки його перебіг зупинено з 24 лютого 2022 року і до моменту припинення або скасування воєнного стану. Статтею 263 Цивільного кодексу України, згідно з якою перебіг позовної давності зупиняється у разі настання обставин непереборної сили. Воєнний стан, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, є обставиною непереборної сили, що унеможливлює своєчасне звернення до суду. Постановою Верховного Суду від 16.05.2023 у справі № 758/11034/21, у якій суд зазначив, що пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України зупиняє перебіг позовної давності, у тому числі спеціальної, встановленої ст. 258 ЦК України, на весь період дії воєнного стану. Крім того, жодною із сторін заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, як то передбачено ст. 267 ЦК України, як окрему підставу для відмови в позові, не подано. Припущення представника третьої особи про те, що у позовних вимогах обов`язково повинно бути зазначено і про виключення відомостей про формального батька, і про встановлення батьківства іншої особи в межах однієї справи, не ґрунтується на нормах СК України чи ЦПК України. Цивільний процесуальний кодекс України (ст. 175, 177) дозволяє позивачу самостійно визначати предмет та підстави позову. Об`єднання двох вимог в одному провадженні це право, а не обов`язок позивача (ст. 173 ЦПК України). Встановлення батьківства іншої особи може розглядатися окремо, або одночасно але це залежить виключно від волі позивача і обставин справи. міркування представника третьої особи щодо необхідності одночасного формулювання вимог про виключення відомостей і встановлення батьківства іншої особи є лише припущенням та не відповідають імперативним вимогам законодавства. Закон надає позивачу право самостійно визначати склад позовних вимог, а обов`язку об`єднувати їх не встановлює. Щодо внесення даних до актового запису, вважав, що позовна заява, містить чітко сформульовані позовні вимоги, зміст позовних вимог є однозначним, логічно викладеним та охоплює всі необхідні елементи, у тому числі із зазначенням відомостей, що дозволяють ідентифікувати актовий запис про народження дитини (реквізити актового запису, дата, номер, найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану). Таким чином, формулювання вимог у позовній заяві дає можливість суду у разі їх задоволення ухвалити рішення, яке підлягатиме безперешкодному виконанню органом ДРАЦС без необхідності додаткового уточнення чи тлумачення. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, письмові пояснення відділу ДРАЦС, заяву третьої особи [PERSON] , повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2014 по 22.11.2024. Від шлюбу народилось двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] . Також, у період шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що 03.06.2022 Первомайським відділом ДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 43, в якому батьком дитини зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.10.2023, шлюб між сторонами розірвано. У 2021 позивачка припинила шлюбні відносини з відповідачем та з липня 2021 позивачка почала спільно проживати з [PERSON] , а 05.06.2024 зареєструвала з ним шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . В матеріалах справи наявна заява [PERSON] , яка посвідчена 07.08.2025 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С., згідно якої, він [PERSON] , цією заявою визнає, що являється біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ч. 2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, у відповідності до вимог ч.1 ст.138 СК України, має право оспорити батьківство, але лише тільки свого чоловіка, пред`явивши йому позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Встановлена національним сімейним законодавством України конструкція частини 2 статті 138 СК України, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка, як про батька дитини, задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, третя особа [PERSON] визнав батьківство [PERSON] , [INFO] , про що подав відповідну заяву, а відповідач визнав позов, про що в матеріалах справи наявна заява. Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком її дитини, а батьком дитини є [PERSON] з яким позивачка перебуває у шлюбі. Отже, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст.ст.121,122,133,134,138 Сімейного Кодексу України, є підстави для задоволення позову про виключення відомостей про батька з актового запису дитини. Стосовно посилань представника Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до правової позиції ВСУ, викладеній у постанові у справі № 6-617цс17 від 27.04.2017 р., Верховний Суд України дійшов такого правового висновку, що законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. Крім того, законодавець у частині другій статті 20 СК України передбачив субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України. Тому у випадках передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 СК України мають застосовуватися правові приписи, закріплені в частині третій статті 267 ЦК України. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Таким чином, оскільки Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є стороною у даній справі, тому усі посилання на застосування строків позовної даності у даній справі, суд залишає поза увагою.

Outcome: approved