Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що її мамі [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю 11-КР №037142 виданого Новоархангельською селищною радою 26 грудня 2001 року на підставі рішення сесії Новоархангельської селищної ради від 04 жовтня 2001 року №240 належало право власності на земельну ділянку пл. 5,95 га. 20 червня 2006 року між мамою позивачки [PERSON] та ПСП «Лан» в особі голови Стрельченка В.І. було укладено договір оренди земельної ділянки № [NUMBER] , площею 5.95 га. на 25 років, кадастровий номер земельної ділянки 3523655100:02:000:2112, що знаходиться на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстровано y Новоархангельському відділі КРФЦ ДЗК 08 серпня 2006 за №59. Договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 25 років до 08.08.2031 року. Орендодавець та орендар за згодою між собою передбачили у пункті 40 договору оренди землі умову про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Двадцять третього квітня 2025 року мама подарувала позивачці належну їй земельну ділянку, про що свідчить договір дарування вчиненого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області. Договір дарування зареєстровано в реєстрі за №403. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 23.04.2025 року, позивачка є власником цієї земельної ділянки уточнена площа якої складає 5,9495 га., з кадастровим номером 3523655100:02:000:2112. Номер відомостей про речове право: 59585872. Пунктом 40 договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 06 травня 2025 року позивачка звернулась з листом - повідомленням датованим 29 квітня 2025 року до ПСП «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін, оскільки це було передбачено п. 40 договору оренди земельної ділянки, а саме, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору оренди земельної ділянки. До листа повідомлення позивачка додала проект додаткової угоди у трьох примірниках про розірвання договору оренди. На лист повідомлення позивачки ПП «ТАС АГРО ЛАН» надіслав лист від 22 травня 2025 року №201 «Щодо розгляду листа - повідомлення». Підприємство визнає, що згідно п. 40 Договору оренди, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Разом з тим, підприємство вважає, що у даних правовідносинах, перехід права власності на орендовану земельну ділянку для орендодавця цієї земельної ділянки не сам по собі безумовним правоприпиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну зміну обставин у договірних правовідносинах у зв`язку з таким переходом, порівняно з тими обставинами, за яких укладався договір оренди. Також зміна власника орендованої земельної ділянки сама по собі не свідчить про те, що цим порушується, не визнається чи оспорюється суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця як сторони договору оренди. На підставі наведеного підприємство не погоджується на припинення договору оренди, пропонує укласти додаткову угоду до договору оренди землі, виклавши його новій редакції в 2-х примірниках. Від підписання такої додаткової угоди позивачка відмовилась. Таким чином на підставі викладеного підприємство ПІП «ТАС АГРО ЛАН» відмовляється надати згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» позивачка повідомила орендаря про те, що стала власником земельної ділянки, яку подарувала їй мама [PERSON] . Позивачка вважає, що дії відповідача, які полягають у відмові в укладенні додаткової угоди про розірвання договору оренди порушують її права як власника земельної ділянки. При укладенні договору оренди з відповідачем досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі й підстав його розірвання при зміні власника земельної ділянки. Відмова у розірванні спірного правочину суперечить його умовам, з якими погодився сам відповідач. Відповідно до п. 40 вищевказаного договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Спірний договір був підписаний сторонами, отже вони погодили всі його умови, добровільність укладення договору оренди землі сторонами не оспорювалась. Таким чином, незгода відповідача на розірвання договору за наявності для цього підстав, передбачених цим договором, є неправомірною відмовою від виконання умов договору. Враховуючи той факт, що позивачка позбавлена можливості інакше, ніж у судовому порядку захистити свої порушені права як власника земельної ділянки, тому змушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки № [NUMBER] , площею 5,9495 га., кадастровий номер земельної ділянки 3523655100:02:000:2112, що знаходиться на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області укладений 20 червня 2006 року між [PERSON] та ПСП «Лан» в особі голови Стрельченка В.І., який зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦ ДЗК 08 серпня 2006 року за №59, а також стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати /а.с.1-2/. Представник відповідача скористався своїм правом та надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову оскільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку для орендодавця цієї земельної ділянки не є сам по собі безумовним припиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну зміну обставин у договірних правовідносинах у зв`язку з таким переходом, порівняно з тими обставинами за яких укладався договір оренди. Також зміна власника орендованої земельної ділянки сама по собі не свідчить про те, що цим порушується, не визнається чи оспорюється суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця, як сторони договору оренди /а.с.32-35/. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача приватного сільськогосподарського підприємства «ТАС АГРО ЛАН» в судове засідання не з`явився, разом з тим просив розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити в задоволенні позову. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Даний позов підсудний Новоархангельському районному суду, оскільки нерухоме майно (земельна ділянка) розташоване на території Голованівського району (до зміни адміністративного поділу Новоархангельського району) Кіровоградської області. Предметом спору в даній справі є правовідносини щодо договірних зобов`язань, які регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним Кодексом України та Цивільним Кодексом України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20.06.2006 року між [PERSON] та ПСП «Лан» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,95 га для вирощування с/г культур. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 08.08.2006 року у Новоархангельському відділі КРФЦ ДЗК за №59 /а.с.5-7/. Зазначений договір відповідно до п. 8 укладено терміном на двадцять п`ять років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Крім того, п. 40 вказаного договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору /а.с.5-7/. 23 квітня 2025 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р.Г. посвідчено договір дарування відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 5,9495 га., кадастровий номер 3523655100:02:000:2112/а.с.8-9/. Про вищевказане також свідчить світлокопія витягу з Державного реєстру речових прав №423836005 /а.с.10/. 29 квітня 2025 року позивачка зверталася до відповідача із листом-повідомленням про зміну власника земельної ділянки /а.с.11-13/ та надіслала угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки /а.с.14/. У відповідь на вищевказаний лист-повідомлення відповідач надіслав позивачці відповідь, в якій зазначено, що підприємство вважає, що у даних правовідносинах, перехід права власності на орендовану земельну ділянку для орендодавця цієї земельної ділянки не є сам по собі безумовним правоприпиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну зміну обставин у договірних правовідносинах у зв`язку з таким переходом, порівняно з тими обставинами, за яких укладався договір оренди. Також зміна власника орендованої земельної ділянки сама по собі не свідчить про те, що цим порушується, не визнається чи оспорюється суб?єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця як сторони договору оренди. На підставі наведеного, пропонував укласти додаткову угоду до договору оренди землі, виклавши його у нової редакції/а.с.20/. Також відповідач надіслав додаткову угоду до договору оренди землі /а.с.21-24/. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі стаття 2 Закону України «Про оренду землі». Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є\~\~Закон України «Про оренду землі». Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі й за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 цього закону). В статті 31 Закону України «Про оренду землі» йде мова про те, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі». Частинами 1 та 2 статті 93 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ч. 1 ст. 626 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У пункті 40 договору оренди землі сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору /а.с.5-7/. Судом досліджено копію договору, згідно п. 40 якого погоджено між сторонами, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору. Вказаний пункт договору є чинним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався. Таким чином, сторони договору - орендодавець та орендар, скориставшись принципом свободи договору, за згодою між собою передбачили у п. 40 договору оренди землі від 20.06.2006 року умову про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Оскільки припинення договору шляхом його розірвання передбачено в самому договорі, зазначене відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного сторонами договору, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При укладенні договору оренди з відповідачем досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі, й підстав розірвання при зміні власника земельної ділянки. Відмова у розірванні спірного правочину суперечитиме його умовам, з якими погодився сам відповідач. Суд\~зазначає,\~що розгляд цивільної справи проводиться в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з письмових матеріалів справи /а.с.3/, при зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., а тому наявні всі правові підстави для стягнення зазначених коштів з відповідача на користь позивача.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved