Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101721199791515 від 17.07.2024 у розмірі 127895.48 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 17.07.2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір ABH0CT155101721199791515, щодо надання останній кредиту в розмірі 99700.00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 16.07.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом на 18.04.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором рахується в розмірі 127895.48 грн., яка складається з: 98928.37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27359.16 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 1607.95 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути в судовому порядку, також просить стягнути з відповідача на користь АТ А-БАНК судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422,4 грн. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 01.05.2025 було відкрито провадження у справі, у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому одночасно в позові зазначає, що у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує, і не заперечує проти розгляду справи за відсутності представників банку. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 01.09.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2024 В.О. звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 17.07.2024 року, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклала з Банком кредитний договір ABH0CT155101721199791515, щодо надання останній кредиту в розмірі 99700.00 грн. строком на 60 місяців, тобто до 16.07.2029 року, зі сплатою процентів у розмірі 55.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Також, у паспорті споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту - щомісячними платежами по 4963,9 грн протягом 60 місяців. Також, [PERSON] електронним підписом 17.07.2024 підписала Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором. Видача Банком позичальнику [PERSON] кредитних коштів у розмірі 99700,00 грн підтверджується копією меморіального ордеру від 17.07.2024. Матеріали справи містять виписку по кредиту № ABH0CT155101721199791515 від 17.07.2024 клієнта [PERSON] за період з 17.07.2024 по 17.04.2025, яка не містить інформації про рух коштів, по особовому рахунку, з урахуванням внесених позичальником коштів на погашення заборгованості, з якої суд вбачає, що заборгованість по тілу кредиту на кінець періоду становить 127\~747,9 грн, та позичальнику нараховувалися відсотки. Відповідно до складеного позивачем розрахунку за договором № ABH0CT155101721199791515 від 17.07.2024, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] станом на 18.04.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 127895, 48 грн, з яких: 98928.37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 27359.16 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. - 1607.95 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530\~ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та / або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Стосовно нарахованої позивачем пені, суд зазначає таке. Позивач нарахував відповідачу пеню у відповідності до умов кредитного договору, а саме відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка», в якій зазначено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Також, позивач посилається на те, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закон України «Про споживче кредитування». Суд, однак, користується та не може ігнорувати норми Цивільного кодексу України, в якому, в пункті 18 Прикінцевий та перехідних положень встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, у відповідності до статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що нарахування позивачем пені у період дії воєнного стану в України суперечить нормам Цивільного кодексу України і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial