Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі\~ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що\~07.05.2021\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» (далі\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА»)\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №\~1888709\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту (далі\~кредитний договір)\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеною ст.\~12\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію».\~Відповідно до\~Розділу І\~кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 1,90% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформлені кредиту. Вказане підтверджуються документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення». На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання по видачі суми кредиту виконало повністю. Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору здійснила тільки часткові оплати в рахунок погашення заборгованості, останній платіж здійснено 23.09.2021 15:45:10 на суму 6840,00 грн. 15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №1888709 від 07.05.2021. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №1888709 від 07.05.2021, в розмірі 29520,00 грн., яка складається з: 9000,00 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 20520,00 грн заборгованість по відсотках та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. У позові та долученому до матеріалів справи клопотанні просить розглядати справу за відсутності представника, у разі неявки належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Судові повістки про виклик відповідачки в судові засідання на 02.06.2025 та 02.07.2025, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою. Судова повістка про виклик відповідачки в засідання суду на 08.09.2025 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачкою 08.07.2025. Однак, відповідачка не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, будь-яких інших зав, клопотань від відповідачки до суду не надходило. Відповідно до частини 4\~статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.05.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №1888709 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеною ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію». За умовами договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 9000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Строк кредиту - 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 договору. (п.п.1.2., 1.3. договору). Згідно умов договору стандартна процентна ставка становить 1,90% на день, знижена процентна ставка становить 0,01% в день (п.п. 1.4.1., 1.4.2. договору). Орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних, за зниженою ставкою 3,65% річних (п.1.5. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 14130,00 грн., за зниженою ставкою 9027,00 грн. (п. 1.6. договору). Як слідує з п. 2.1. договору кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Згідно п. 1.4.1. договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору. Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання товариством від клієнта грошових коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі їх наявності). П. 4.2. договору передбачений порядок автопролонгації строку кредиту. В п. 4.2.5. договору вказано, що загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п. 1.3. договорута періоди пролонгацій). В п. 5.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою клієнта, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті. У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період автопролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається клієнту в особистому кабінеті. Згідно паспорту споживчого кредиту сума кредиту 9000,00 грн., строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка, відсотків річних 693,50% річних (або 1,90% в день), знижена процентна ставка, відсотків річних 3,65% річних (або 0,01 % в день), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 5130,00 грн., загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 27,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 14130,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою за весь строк користування кредитом 9027,00 грн. На підтвердження факту отримання відповідачкою кредиту від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» позивачем надано копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №11853-0403 від 04.03.2024, в якому зазначено, що 07.05.2021 14:10:07 було успішно перераховано кошти в сумі 9000,00 (дев`ять тисяч гривень 00 коп.) грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 88783002, призначення платежу: зарахування 9000,00 грн. на карту [NUMBER] . Як вбачається з Графіку платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1888709 від 07.05.2021, що є додатком № 1 до нього, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 06.06.2021, сума кредиту 9000,00 грн., сума нарахованих процентів 27,00 грн., разом до сплати 9027,00 грн., кількість платежів /періодичність внесення один/одноразово. 04.06.2021, 13.07.2021, 13.08.2021, 23.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладені додаткові договори до договору № 1888709 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, якими строк користування кредитом кожного разу продовжувався на строк 30 днів із зазначенням дати повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, процентної ставки в розмірі 1,90 %, орієнтовної загальної вартості кредиту в розмірі 14130,00 грн. 15 липня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (новий кредитор) укладено Договір факторингу № 2-15072022, у відповідності до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження первісному кредитору (сума фінансування) за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. Згідно п. 3.1.3. договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п. 2.5. договору, на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. В п. 4.1. договору факторингу сторони домовились, що ціна продажу (розмір фінансування) складає 596639 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 56 коп. На підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до нового кредитора та сплати ціни продажу позивачем надана копія платіжного доручення №8664 від 18.07.2022, згідно якого ТОВ «РОС ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кошти в сумі 596639,56 грн. Відповідно до Рішення № 1 від 25.03.2024 змінено назву товариства з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 року, TОB «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до Відповідачки в сумі 29520,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20520,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 1888709 від 07.05.2022 заборгованість за тілом кредиту становить 9000,00 грн., відсотки, нараховані за період з 07.05.2023 по 22.01.2022. становлять\~ 20520,00 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Щодо укладення кредитних договорів в електронному вигляді. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №761/35556/14 зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним». Судом встановлено, що договір № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором у виді коду В184. Додаткові договори до договору № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021, укладені відповідачкою та первісним кредитором 04.06.2021, 13.07.2021, 13.08.2021, 23.09.2021 про продовження строку користування кредитом разом з додатками до цих додаткових договорів підписані [PERSON] її електронними підписами одноразовими ідентифікаторами у виді кодів Н981, Н590, Е062,Н628 відповідно. На підставі викладеного вище договір № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021, додатки до нього, а також додаткові договори укладені в електронному вигляді. Факт перерахування грошових коштів\~відповідачці [PERSON] \~підтверджено листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №11853-0403 від 14 березня 2024 року про переказ на картку № [NUMBER] 07.05.2021 о 14:10:07 годин грошових коштів в розмірі 9000,00 грн, транзакція № 88783002. Вказані докази є належними та такими, що підтверджують факти укладення договору та перерахування позичальнику на вказаний ним рахунок кредитних коштів. Разом з тим, як встановлено з умов договору № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021, загальний строк кредитування за договором не може перевищувати 120 календарних днів (з врахуванням строку, передбаченого п. 1.3. договору, та періоди пролонгацій. Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, період нарахування відсотків за користування кредитом становить з 07.05.2021 по 22.01.2022, із застосуванням зниженої процентної ставки за період з 07.05.2021 по 04.06.2021. Проте, з врахуванням укладення первісним кредитором з відповідачкою додаткових договорів про продовження строку користування кредитом та умови договору про загальний строк кредитування за договором, що не може перевищувати 120 календарних днів, період, протягом якого підлягають нарахуванню відсотки за користування кредитом, становить з 07.05.2021 по 03.09.2021, із застосуванням зниженої процентної ставки в розмірі 0,01% за період з 07.05.2021 по 04.06.2021. А тому розмір відсотків відповідно до умов договору № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021 становить 15587,10 грн.: -за період з 07.05.2021 по 04.06.2021 розмір відсотків становить 26,10 грн., виходячи з розрахунку: 9000,00 (тіло кредиту) х 0,01% (зменшена відсоткова ставка) х 29 днів; -за період з 05.06.2021 по 03.09.2021 розмір відсотків становить 15561,00 грн., виходячи з розрахунку: 9000,00 (тіло кредиту) х 1,90 % (стандартна відсоткова ставка) х 91 днів. Тому зазначена позивачем сума заборгованості за відсотками нарахована за межами визначеного договором строку, що суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що загальний строк кредитування за договором не може перевищувати 120 календарних днів, тому сума відсотків за користування кредитом становить 15587,10 грн. Разом з\~тим,\~як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості,\~наданим позивачем,\~ [PERSON] \~здійснювалась сплата\~коштів з\~04.06.2021\~по 23.09.2021\~у загальному\~розмірі 18494,10 грн., яка зарахована в погашення заборгованості за відсотками. Таким чином, кошти у розмірі 18494,10 грн підлягають зарахуванню на погашення заборгованості за відсотками, яка за період визначеного договором строку користування з 07.05.2021 по 03.09.2021 становить 15587,10 грн. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним заборгованість за відсотками в межах строку кредитування, визначеного договором № 1888709 про надання грошових коштів на умовах споживчого кредиту від 07.05.2021 в сумі 15587,10 грн відповідачкою сплачена, вимога про стягнення розміру заборгованості за відсотками в частині суми 20520,00 грн. не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах та не підлягають задоволенню. Разом з тим, сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню з урахуванням сплачених відповідачкою сум (9000 - (18494,10 - 15587,10)) та підлягає до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6093,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6093,00 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви ТОВ «СВЕА ФІНАНС»\~сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 грн за платіжною інструкцією № 495 від 08.04.2025. В зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені судом на 20,64% (6093,00х100/29520,00), суд на підставі ст. 141 ЦПК стягує судовий збір з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 499,98 грн. (2422,40х20,64/100).

Outcome: partial