Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

29 липня 2025 року Чечелівським районним судом м. Дніпра за результатами розгляду справи ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про визнання поруки припиненою відмовлено. 01 серпня 2025 року представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,\~на адресу\~суду направлено\~заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат по справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21\~000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідно до вимог ст. 133, 134, 137 ЦПК України, розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідача розрахований наступним чином: - ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (3 год. ) 4500,00 грн.; - складання відзиву на позовну заяву 4 000,00 грн.; - участь у судді першої інстанції (1 раз) 2500 грн.; - гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 10 000 (10 % від суми позову, не менше 10 000 грн.). Відповідно разом витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи склали 21 000 грн. Також 07 серпня 2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Федак М.Л. надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у яких просив відмовити у відшкодуванні судових витрат, виходячи з наступного. Відповідачем не зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, не надано доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості саме на представництво інтересів позивача по даній цивільній справі. Відзив на позовну заяву подавався керівником відповідача, заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також подавалася нею. Тобто із наданої правничої допомоги є лише те, що адвокат прийняв участь в одному судовому засідання суду першої інстанції. Також звернув увагу суду на той факт, що така заява є передчасною оскільки рішення суду першої інстанції не вступило в законну силу. Наданий відповідачем договір про надання правової допомоги не містить посилань, що адвокат здійснює представництво клієнта виключно у даній цивільній справі. Також не містять таких даних і інші надані відповідачем документи. Сам договір підписаний 01.05.2023 р. і згідно п. 6.2 останнього строк його дії становить один рік, в свою чергу доказів його пролонгації не надано. Не долучено до матеріалів справи і опис проведених по даній справі робіт з ціною таких робіт, а також не долучено акти приймання-передачі виконаних робіт підписані сторонами. Отже, з наведеного не зрозуміло по якій конкретно справі надавалась правова допомога за долученим договором. Не долучено і будь-яких доказів оплати за вищевказаним договором. За таких обставин, на думку представника позивача, відповідачем не доведені витрати на правничу допомогу, а тому у їх стягненні слід відмовити. Враховуючи перебування судді у відпустці, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається судом у перший робочий день після її завершення 08 вересня 2025 року. Відповідно до вимог ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове судове рішення про судові витрати без повідомлення учасників справи. Дослідивши докази, надані на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи та заперечення, надані представником позивача [PERSON] адвокатом Федак М.Л., суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім того, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У заяві, що розглядається, відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським бюро «Юлії Чміль», копію Додатку №1 до договору №01/05 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським бюро «Юлії Чміль» щодо вартості послуг за договором, копію ордеру серії АЕ №1350188 від 24.07.2025 року на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» адвокатом Чміль Юлією Володимирівною у Чечелівському районному суді м. Дніпра; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Чміль Ю.В., а також розрахунок понесених витрат. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які відповідач поніс/очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 25\~000,00 грн. (а.с. 64). Отже, суд вважає встановленим, що ТОВ «Брайт Інвестмент» дійсно отримало правову допомогу від Адвокатського бюро «Юлії Чміль», а тому не викликає сумнівів, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зокрема враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо. З урахуванням складності даної справи, виходячи з конкретних її обставин, суд вважає, що зазначена відповідачем вартість та обсяг наданої правової допомоги у розмірі 21\~000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зважаючи що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» до 11\~000,00 грн. Відносно доводів представника [PERSON] про те, що відповідачем не зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, відзив на позовну заяву подавався керівником відповідача, наданий відповідачем договір про надання правової допомоги не містить посилань, що адвокат здійснює представництво клієнта виключно у даній цивільній справі, сам договір підписаний 01.05.2023 р. і доказів його пролонгації не надано, суд виходить з наступного. Відносно попереднього розрахунку суми судових витрат, відповідачем було зазначено у відзиві на позовну заяву, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 25\~000,00 грн. (а.с. 64), що відповідає вимогам ст. 134 ЦПК України. Згідно п.6.2 договору №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським бюро «Юлії Чміль», після закінчення строку дії договору, сторони мають право на автоматичну пролонгацію його умов у випадку відсутності письмової заяви однієї зі сторін про припинення умов договору. З урахуванням змісту ордеру серії АЕ №1350188 від 24.07.2025 року на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» адвокатом Чміль Юлією Володимирівною у Чечелівському районному суді м. Дніпра, у якому міститься посилання на договір №01/05-23 від 01 травня 2023 року, та фактичної участі адвоката Чміль Юлії Володимирівни у судових засіданнях, суд не має достатніх підстав для сумніву у чинності вказаного договору. Подання відзиву на позовну заяву керівником відповідача також не спростовує тих обставин, що для його підготовки відповідач міг звертатись за правовою допомогою на підставі зазначеного договору. Щодо ненадання доказів оплати за вищевказаним договором та недостатньої конкретизації, по якій саме справі надавалась правова допомога, відсутності актів приймання-передачі виконаних робіт, суд зважає, що згідно практики Верховного Суду, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова ВС від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20). Аналогічний підхід у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №813/481/18, де сформовано висновок про помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачем надано розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідача, що включає: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (3 год. ) 4500,00 грн.; складання відзиву на позовну заяву 4 000,00 грн.; участь у судді першої інстанції (1 раз) 2500 грн.; гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 10 000 (10 % від суми позову але не менше 10 000 грн.) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складових принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21). З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11\~000,00 (одинадцять тисяч) грн.

Outcome: partial