Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Представник заявника адвокат К.Реу звернулася до суду в інтересах [PERSON] з заявою, в якій просила оголосити її батька [PERSON] , [INFO] , померлим. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком заявниці [PERSON] та її неповнолітнього брата [PERSON] , [INFO] . Згідно наказу командира військової частини № [NUMBER] № 3 від 11.03.2022 року, [PERSON] був зарахований солдатом до лав Збройних Сил України на посаду водія стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] . Відповідно до сповіщення сім`ї № 85 від 09.10.2023 року, солдат [PERSON] , 1979 р.н., зник безвісно 06 жовтня 2023 року в районі населеного пункту Новодарівка Запорізької області внаслідок попадання в засідку і бою з противником під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації. Будь-які інші відомості про батька заявниці відсутні більше року. Враховуючи, що [PERSON] безвісно зник за обставин, що загрожували його життю, є достатні підстави припускати його смерть. Оголошення батька померлим є необхідним для вступу заявниці у спадщину, а також отримання соціальних виплат, які належать членам сім`ї у зв`язку з загибеллю військовослужбовця. Ухвалою Зміївського районного суду від 04.04.2025 року відкрито провадження за заявою та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження, залучено до участі у справі Міністерство оборони України та Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.24) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.05.2025 року, враховуючи пояснення представника Міністерства оборони України залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи військову частину [NUMBER] , витребувано інформацію щодо [PERSON] з [INFO] , військової частини [NUMBER] (а.с.51-53) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2025 року задоволено клопотання представника військової частини О Павлюка та замінено військову частину [NUMBER] на її правонаступника [NUMBER] . Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі заявника та його представника, просила задовольнити заяву в повному обсязі. (а.с.96-97) Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України О.Ляшенко в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу без його участі та при ухваленні рішення врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22. Крім того, просив залучити до участі у справі військову частину [NUMBER] (а.с.31-35) Представник заінтересованої особи Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції О.Гарагата просила розглянути справу без її участі (а.с.59, 86) Представник військової частини [NUMBER] [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі на підставі наданих суду матеріалів службового розслідування щодо обставин зникнення безвісти [PERSON] . Інформація щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем відсутня (а.с.60-62, 74-76) Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви та письмові докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне: Заявниця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] та Довідкою ВПО від 05.07.2024 року (а.с.13- 15 Рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 640 від 19.06.2024 року, заявницю [PERSON] , призначено опікуном над її малолітнім братом [PERSON] , [INFO] , як над дитиною, позбавленою батьківського піклування (а.с.9-11) Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою ВПО від 16.07.2024 року (а.с.16) Батьком заявниці та її неповнолітнього брата є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01 від 05.01.2015 року та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 01 від 05.01.2015 року (а.с.17 18) Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] № 3 від 11.03.2022 року, солдата запасу [PERSON] , 1979 року народження, РНОКПП [NUMBER] , призваного 11.03.2022 року [INFO] , призначено водієм другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини [NUMBER] (а.с.7) Відповідно до сповіщення сім`ї № 85 від 09.10.2023 року, солдат [PERSON] , 1979 р.н., водій другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , зник безвісно 06 жовтня 2023 року в районі населеного пункту Новодарівка Запорізької області внаслідок попадання в засідку і бою з противником під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації (а.с.8, 19) Як вбачається з Акту службового розслідування , проведеного з метою уточнення обставин за фактом зникнення безвісти військовослужбовців під час виконання бойового завдання, 06.10.2023 року, [PERSON] , водій другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини [NUMBER] , згідно з бойовим розпорядженням в складі групи бійців висунувся на позиції в район населеного пункту Новодарівка для посилення позиції. Близько 10:50 години вказана група бійців пройшла контрольну точку « [INFO] » та попала в засідку противника і прийняла бій, об 11:10 група перестала виходити на радіозв`язок. Після обстеження місцевості біля контрольної точки «357» оператором БПЛА було виявлено 5 тіл, які не подавали ознак життя… Самовільне залишення частини, дезертирство під час бою солдата [PERSON] не підтверджено. За результатами службового розслідування наявні підстави вважати солдата [PERSON] зниклим безвісти за особливих обставин (а.с.64-67) Наказом № [NUMBER] командира військової частини [NUMBER] від 16.10.2023 року водія другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] наказано вважати зниклим безвісти за особливих обставин з 06.10.2023 року в районі ведення бойових дій біля населеного пункту Новодарівка Запорізької області при виконанні бойового завдання внаслідок дій противника окупаційних військ російської федерації (а.с.68- 70) Згідно відомостей ГУДМС у Харківській області, паспорт громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , 1979 р.н., не видавався, відомості про перетинання державного кордону відсутні (а.с.77, 151) Відповідно до листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», відомості про [PERSON] , [INFO] , про перебування у полоні відсутні (а.с.79-80) Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 46 Цивільного кодексу визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.3 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявнику визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи, коли немає доказів про факт її смерті. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Згідно пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина». Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 року у справі №755/11021/22 зазначила, що «п.39. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю…45. У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). 50. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. П.62..суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. П 66. Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу» Відповідно до статті 47 Цивільного кодексу України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно статті 48 Цивільного кодексу України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи з`ясовані під час розгляду справи обставини, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, які об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ч.3 статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , - померлим. Крім того, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті [PERSON] , в зв`язку з чим належить оголосити його померлим з [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved