Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач, через представника, звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25881,62 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~ 06.05.2024\~укладено Кредитний договір\~(оферти)\~№ 06.05.2024-100000331,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачці надано\~кредит у\~розмірі 15\~000,\~00\~грн.,\~строком на\~98\~дні з\~дати його\~надання.\~Дата повернення\~кредиту -\~11.08.2024.\~Фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~1,5%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом застосовується\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається кредит.\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~Денна процентна\~ставка \~загальні витрати\~за споживчим\~кредитом за\~кожний день\~користування кредитом\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається кредит,\~виражений у\~процентах від\~загального розміру\~виданого кредиту.\~Розрахунок денної\~процентної ставки:\~1,18%=(17399,6/15000)/98х100%. Проценти розраховуються\~шляхом множення\~всієї суми\~кредиту (включаючи\~всі транші)\~(залишку\~Кредиту від\~всієї суми\~кредиту)\~(база\~розрахунку)\~на кількість\~днів користування\~Кредитом/\~залишком Кредиту\~та на\~процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 10% від суми кредиту та дорівнює 1500,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість в розмірі 25881,62 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 7542,96 грн, заборгованості по процентам 14438,66 грн, неустойки в розмірі 3900, 00 грн. Ухилення відповідачки від виконання свого зобов`язання за вказаним кредитним договором порушує права позивача, в зв`язку з цим, позивач просив стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у вищевказаній сумі, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 26.05.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У позові просить проводити розгляд справи без участі його представника, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 06.05.2024 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 06.05.2024-100000331 шляхом підписання [PERSON] пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії). Відповідно до умов зазначеної пропозиції, кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови, зокрема: з вказаної пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора. Зазначені електронні документи підписані [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого нею в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний під час її ідентифікації на сайті. Відповідно до умов договору, [PERSON] 06.05.2024 року надано кредит в розмірі 15000,00 грн. строком на 98 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 11.08.2024. У договорі зазначені реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 444111ХХХХХХ1015. Також договором передбачено фіксована незмінна процентна ставка, що становить 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражений у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,18%=(17399,6/15000)/98х100%. Крім того, договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту 10% від суми кредиту та дорівнює 1500,00 грн., а також неустойка: 150 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідачки - одноразовим ідентифікатором кодом з смс Е395. Також, відповідачкою було підписано одноразовим ідентифікатором кодом з смс А395 Паспорт споживчого кредиту, в якому також містяться умови надання коштів у кредит. Крім того, 16.10.2024 відповідачка звернулась до позивача з пропозицією укласти додатковий договір до кредитного договору № 06.05.2024-100000331 від 06.05.2024 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором К171 примірної пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії)-звернення позичальника. Згідно вказаної пропозиції у відповідачки утворилася прострочена заборгованість в загальній сумі 31881,62 грн., що складається із заборгованості з повернення суми кредиту - 13542,96 грн., заборгованості зі сплати процентів 14438,66 грн., заборгованості зі сплати комісії 0,0 грн., заборгованості зі сплати неустойки 3900,00 грн. Крім того, визначений графік платежів, згідно якого останнім днем погашення заборгованості є 08.01.2025. Зазначена пропозиція відповідача прийнята позивачем шляхом підписання 16.10.2024 відповіді кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії). Згідно квитанції № 2458349927 06.05.2024 о 08 год. 51 хв. було здійснено переказ за договором № 06.05.2024-100000331 на картку 444111*15 в сумі 15 000, 00 грн. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №06.05.2024-100000331 від 06.05.2024 у відповідачки [PERSON] за вказаним договором виникла заборгованість в сумі 25881,62 грн., яка складається з: основного боргу 7542,96 грн., процентів 14438,66 грн. та неустойки 3900,00 грн. Крім того, вказаний період нарахування процентів по кредиту з 06.05.2024 по 08.01.2025, що відповідає умовам надання кредитного договору та додаткового договору до нього. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як зазначалось вище, відповідачка була належним чином повідомлена про дату час та місце судових засідань в даній справі, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень. Однак, відповідачка не надала суду відзив та будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги. Разом з тим, позивачем до позову додані примірна пропозиція про укладення додаткового договору до кредитного договору та відповідь кредитора про її прийняття, що підписані відповідачкою електронним підписом, згідно яких відповідачка фактично погодилась про наявність в неї заборгованості за кредитним договором та її розміром, а також продовження строку кредитування до 08.01.2025. На підставі викладеного суд вважає додану до позову довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором достатнім доказом розміру заборгованості відповідачки. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач в частині надання кредиту відповідачці та стягнення з неї процентів за користування кредитом підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачкою не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Разом з тим, суд не погоджується з аргументами позивача щодо стягнення неустойки. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Так, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і на даний час діє. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладений під час дії воєнного стану, а саме 06.05.2024. Враховуючи, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, тому позовна вимога щодо стягнення із [PERSON] на користь позивача неустойки задоволенню не підлягає. Таким чином, суд вважає за необхідне заявлені вимоги позивача задовольнити частково та стягнути на його користь з відповідачки заборгованість на загальну суму 21981,62 грн., яка складається з основного боргу в розмірі 7542,96 грн. та процентів в розмірі 14438,66 грн. У стягненні неустойки суд вважає за необхідне відмовити, оскільки нарахування та стягнення неустойки за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. Судові витрати у справі становлять 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені судом на 84,93 % (21981,62х100/25881,62), суд на підставі ст. 141 ЦПК стягує судовий збір з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2057,34 грн. (2422,40х84,93/100). На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial