Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 січня 2024 року. Спільних дітей у сторін немає. Заявляючи про різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння, почуття любові один до одного, що призвело до набуття шлюбом формальних ознак, оскільки сторони спільне господарство не ведуть та разом не проживають,представник позивача адвокат Крушинська Антоніна Андріївна через систему «Електронний суд» з позовом про розірвання шлюбу 04 липня 2025 року звернулася до суду. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України 09 липня 2025 року отримано інформацію, що згідно даних реєстру територіальної громади відповідач зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 15). Ухвалою судді від 10 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 17). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченням щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвала про відкриття провадження 10 липня 2025 року була направлена для відома відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, поштове відправлення повернулося 23 липня 2025 року без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 19-20). Ухвалою від 11 серпня 2025 року (а.с. 21) постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судовому засіданні на 08-му годину 01 вересня 2025 року. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в окремій заяві (а.с. 4) просила про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Судова повістка-повідомлення разом з ухвалою про відкриття провадження та копією ухвали про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін направлена відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання 12 серпня 2025 року, однак, поштове відправлення повернулось без вручення через відсутність адресата (а.с. 24-25). Крім того, 11 серпня 2025 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду (а.с. 23). Таким чином, відповідач обізнаний про розгляд справи за позовом до нього в Мурованокуриловецькому районному суді, в силу положень ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням такого: З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 06 червня 2025 року, слідує, що сторони із 04 січня 2024 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу різними поглядами на сімейне життя, втрату взаєморозуміння, почуття любові один до одного, що призвело до набуття шлюбом формальних ознак, оскільки сторони спільне господарство не ведуть та разом не проживають. Відповідач заперечень проти таких обставин суду не подала. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved