Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

У травні 2025\~року до\~ Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся представник позиваса [PERSON] - адвокат Сисоєва К.М. із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 11 січня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №\~31, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Представник позивача зазначає, що стосунки між сторонами розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Кожна зі сторін живе окремим життям та своїм інтересам. Фактично сім`я припинила своє існування. На цей час позивач та відповідач спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому останній подав до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Окрім того, [PERSON] просить після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 січня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №\~31, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з тим, що зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Кожна зі сторін живе окремим життям та своїм інтересам. Фактично сім`я припинила своє існування. На цей час позивач та відповідач спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] , та [PERSON] . Як унормовано\~ст.\~113 СК\~України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1\~211 грн. 20\~коп. Як унормовано ч.\~1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч.\~1 ст.\~142\~цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50\~відсотків сплаченого судового збору, що становить 605 грн 60\~коп., а 50\~відсотків, що становить\~605 грн 60\~коп., стягнути на його користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved