Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

ОСББ «ЖК Зарічний 2» звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є співвласником багатоквартирного будинку в якому створено ОСББ «ЖК Зарічний 2». Протоколом №4 загальних зборів ОСББ від 04.01.2021 був затверджений розмір внеску на утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку та складову його витрат відповідно додатку №6.1 до протоколу загальних зборів у розмірі: для власників квартир 1-го поверху 4,96 грн/м2 в місяця; для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,25 грн/м2 в місяця; для власників нежитлових приміщень першого поверху та гаражів 1,27 грн/м2 в місяця; для власників нежитлових приміщень підвалу 1,73 грн/м2 в місяць. Відповідач є споживачем послуг з утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території, однак ухиляються від їх оплати. У зв`язку з чим, за період з 01.10.2021 по 31.12.2024 року утворилася заборгованість в сумі 5543 грн.. Тому, просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19.06.2025 року. 19.06.2025 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення на 09.09.2025 року. Представник позивача в поданому позові просить суд слухати справу без його участі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Зарічний 2». Протоколом №4 загальних зборів ОСББ від 04.01.2021 був затверджений розмір внеску на утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку та складову його витрат відповідно додатку №6.1 до протоколу загальних зборів у розмірі: для власників квартир 1-го поверху 4,96 грн/м2 в місяця; для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го поверху та вище 5,25 грн/м2 в місяця; для власників нежитлових приміщень першого поверху та гаражів 1,27 грн/м2 в місяця; для власників нежитлових приміщень підвалу 1,73 грн/м2 в місяць. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об1єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.12). Обов`язок сплати спірних внесків витікає безпосередньо з вимог ст. 10 та 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» та з рішення Загальних зборів. Відповідно до розділу V «Права і обов`язки співвласників» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в період з 01.10.2021 по 31.12.2024 року відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків), які були встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, внаслідок чого у останнього, як у споживача послуг, виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5543 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.13). Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Згідно зі ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (частина 1 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно з частинами 5 та 8 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Наявна заборгованість на момент звернення до суду відповідачем не погашена . При цьому, судом не встановлено оскарження та визнання недійсними рішень позивача, оформлених зазначеним протоколом, проте встановлено відсутність доказів оплати відповідачем суми основного боргу за спірний період. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості за період 01.10.2021 по 31.12.2024 року в розмірі 5543 грн. підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та\~розмір витрат,\~пов`язаних\~з оплатою\~правової допомоги,\~входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, стороною позивача документально доведено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., а саме: надано договір на правову допомогу, актом надання послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, а тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3028 грн..

Outcome: approved