Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання повернути майно, переданого на зберігання. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 20\~січня 2022\~року між\~сторонами укладено\~Договір зберігання\~№ 20-01-2022,\~за умовами\~якого позивач\~передає,\~а відповідач\~приймає на\~зберігання речі:\~будівельну опалубку,\~згідно Додатку\~№ 1\~до Договору\~(Специфікації),\~де вказується\~назва,\~перелік та\~оцінка майна,\~що передається. На виконання умов договору сторонами підписані акти приймання-передачі майна, а саме: 20 січня 2022 року акт приймання-передачі майна № 1, відповідно до якого передано наступне майно: стійка металева: і350н20, кількістю 150 штук, 700 гри. за штуку, загальна сума 105 000 гри. 00 коп.; корона металева: кількістю 63 штуки, 120 грн. за штуку, загальна сума 7 560 гри. 00 коп.; тринога металева: кількістю 63 штуки, 280 грн. за штуку, загальна сума 17 640 грн. 00 коп.. Разом на суму: 130 200 грн. 00 коп.; 21 січня 2022 року акт приймання-передачі майна № 2, відповідно до якого передано наступне майно: балка 2,45 м: кількістю 45 штук, 613 грн. за штуку, загальна сума 27 585 гри. 00 коп.; балка 2,65 м: кількістю 127 ш туки, 663 грн. за штуку, загальна сума 84 201 гри. 00 коп.; балка 2.90 м: кількістю 16 штуки. 725 грн. за штуку, загальна сума 11 600 грн. 00 коп.; балка 3,30 м: кількістю 27 шт уки. 825 грн. за штуку, загальна сума 22 275 гри. 00 коп.; балка 3,60 м: кількістю 20 штуки, 900 грн. за штуку, загальна сума 18 000 гри. 00 коп. Разом на суму: 163 661 грн. 00 коп.; 21 січня 2022 року акт приймання-передачі майна № 3, відповідно до якого передано наступне майно: фанера № 21 (2,50 х 1,25 м): кількістю 30 штук, 1 500 грн. за штуку, загальна сума 45 000 грн. 00 коп.; фанера № 21 (2,50 х 1,25 м): кількістю 26 штуки, 2 300 грн. за штуку, загальна сума 59 800 грн. 00 коп. Разом на суму: 104 800 грн. 00 коп. Таким чином, позивачем передано, а відповідачем отримано на зберігання майно загальною вартістю 398 661 грн. Термін зберігання згідно погоджених сторонами умов договору становив до 04 лютого 2022 року. У визначений строк [PERSON] передане на зберігання майно не повернув. 12 вересня 2024 року на адресу відповідача направлена вимога № 12/09/2024- і про повернення будівельної опалубки за Договором зберігання №20-01-2022 від 20 січня 2022 року, однак вимога повернута позивачу за закінченням встановленого терміну зберігання. Посилаючись на викладене, а також те, що вищевказане майно має бути повернуте зі зберігання зберігачем поклажодавцю, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] повернути [PERSON] будівельну опалубку, прийняту на зберігання відповідно до договору зберігання № 20-01-2022 від 20 січня 2022 року та акта приймання-передачі майна № 1 від 20 січня 2022 року, актів приймання-передачі майна № 2, № 3 від 21 січня 2022 року, а саме: стійку металеву і350н20, кількістю 150 штук, корону металеву кількістю 63 штуки, треногу металеву кількістю 63 штуки; балку 2,45 м кількістю 45 штук, балку 2,65 м кількістю 127 штук, балку 2,90 м кількістю 16 штук, балку 3,30 м кількістю 27 штук, балку 3,60 м кількістю 20 штук; фанеру № 21 (2,50 х 1,25 м) кількістю 30 штук, фанеру № 21 (2,50 х 1,25 м) кількістю 26 штук. Крім того, [PERSON] просив стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25\~000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Панасюк І.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Договору зберігання № 20-01-2022, укладеного 20 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , на умовах цього договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на збереження речі: а саме: будівельну опалубку (згідно Додатку № 1 до договору - Специфікації, де вказується назва, перелік та оцінка майна, що передається). Згідно Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору зберігання № 20-01-2022 від 20.01.2022, елементи опалубки складаються з: стійки металевої: іЗ50н20, кількістю 150 штук. 700 грн. за штуку, загальна сума 105 000 грн. 00 коп.; корона металева: кількісно 63 штуки. 120 грн. за штуку, загальна сума 7 560 гри. 00 коп.; тринога металева: кількісно 63 штуки, 280 грн. за штуку, загальна сума 17 640 гри. 00 коп.; балка 2,45 м. кількістю 45 штук, 613 грн. за штуку, загальна сума 27 585 грн. 00 коп.; балка 2,65 м: кількістю 127 штук, 663 грн. за штуку, загальна сума 84 201 грн. 00 коп.; балка 2.90 м: кількістю 38 штук, 725 грн. за штуку, загальна сума 27 550 грн, 00 коп.; балка 3,30 м: кількісно 25 штуки, 825 грн. за штуку, загальна сума 20 625 грн. 00 коп.; фанера № 21 (2,50 х 1,25 м): кількістю 56 штук. 1 500 грн. за штуку, загальна сума 84 000 грн. 00 коп. Разом сума майна складає 374\~161 грн. 20 січня 2022 року [PERSON] та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі майна № 1, відповідно до якого передано наступне майно: стійка металева: і350н20, кількістю 150 штук, 700 грн. за штуку, загальна сума 105 000 грн. 00 коп.; корона металева: кількістю 63 штуки, 120 грн. за штуку, загальна сума 7 560 грн. 00 коп.; тринога металева: кількістю 63 штуки, 280 грн. за штуку, загальна сума 17 640 грн. 00 коп.. Разом на суму: 130 200 грн. 00 коп. 21 січня 2022 року сторони підписали Акт приймання-передачі майна № 2, згідно якого передано наступне майно: балка 2,45 м: кількістю 45 штук, 613 грн. за штуку, загальна сума 27 585 грн. 00 коп.; балка 2,65 м: кількістю 127 штуки, 663 грн. за штуку, загальна сума 84 201 грн. 00 коп.; балка 2.90 м: кількістю 16 штук, 725 грн. за штуку, загальна сума 11 600 грн. 00 коп.; балка 3,30 м: кількістю 27 штук, 825 грн. за штуку, загальна сума 22 275 грн. 00 коп.; балка 3,60 м: кількістю 20 штук, 900 грн. за штуку, загальна сума 18 000 грн. 00 коп. Разом на суму: 163 661 грн. 00 коп.. 21 січня 2022 року [PERSON] та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі майна № 3, відповідно до якого передано наступне майно: фанера № 21 (2,50 х 1,25 м): кількістю 30 штук, 1 500 грн. за штуку, загальна сума 45 000 грн. 00 коп.; фанера № 21 (2,50 х 1,25 м): кількістю 26 штук, 2 300 грн. за штуку, загальна сума 59 800 грн. 00 коп. Разом на суму: 104 800 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.1 договору, строк зберігання встановлюється з моменту фактичної передачі майна зберігачеві до 04 лютого 2022 року. У п. 2.2 договору сторони погодили, що у випадку, якщо після закінчення зазначеного у п. 2.1 договору терміну майно не буде витребуване поклажодавцем, умови договору зберігають чинність протягом фактичного знаходження майна на зберіганні, крім випадків, передбачених законом та договором. У п.п. 3.1.1, 3.1 договору сторони визначили, що зберігач зобов`язаний прийняти на зберігання майно згідно частини 1 Акту приймання-передачі майна (Додаток № 2 до Договору) забезпечити зберігання та збереження майна протягом дії Договору. Згідно п. 3.1.4 договору, зберігач зобов`язаний по закінченню строку зберігання за Договором повернути ІІоклажодавцеві майно, яке було передане на зберігання (або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, якщо предметом Договору с річ, визначені родовими ознаками). Майно має бути повернуте Поклажодавцю в такому стані, в якому воно було прийняте на зберігання, з урахуванням зміни його природних властивостей. Майно вважається повернуте після підписання частини 2 Акту приймання-передачі майна. Відповідно до п. 3.1.6. договору, зберігач зобов`язаний на першу вимогу Поклажодавця повернути майно. Судом встановлено, що 12 вересня 2024 року позивач [PERSON] направив відповідачу [PERSON] . Вимогу про повернення будівельної опалубки за Договором зберігання № 20-01-2022 від 20.01.2022. Однак, згідно Трекінгів № 0820500597892 та № 0820500597906 вищевказана вимога про повернення майна адресату не вручена, повернута поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільною законодавства. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. У ст. 938 ЦК України передбачено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк. У ст. 949 ЦК України законодавцем визначено обов`язок\~зберігача повернути\~річ.\~Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ч. 1 ст. 953 ЦК України). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦПК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, судом встановлено, що 20 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір зберігання № 20-01-2022, за умовами якого позивач передав на зберігання відповідачу майно, визначене у Додатку № 1 до договору (Специфікації), на загальну суму 374\~161 грн. Строк зберігання майна сторони погодили у п. 2.1 договору, за змістом якого майно мало бути повернуто поклажодавцеві 04.02.2022. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] у вказаний вище строк майно позивача [PERSON] не повернув, на досудову вимогу від 12.09.2024 також не відреагував. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи те, що докази належного виконання договору зберігання № 20-01-2022 від 20.01.2022 стороною відповідача не надано, майно позивача, передане на зберігання за вищевказаним договором, [PERSON] відповідачем у передбачений договором строк не повернуто, жодних заперечень [PERSON] щодо заявлених вимог не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення у повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3982317738.1 від 02.11.2024, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. Крім того, на підставі Договору №22/08/2024-ПД [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Панасюк І.В. Вартість послуг адвоката становить 25\~000 грн. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України»). Так, вартість послуг (гонорару) за надання правової допомоги сторонами Договору про надання правової допомоги від 22.08.2024 визначена у розмірі 25\~000 грн. Згідно Акту про надання правової допомоги від 01.11.2024 адвокат виконав, а клієнт прийняв наступний обсяг робіт: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень щодо повернення майна переданого на зберігання за Договором зберігання, складання вимоги, позовної заяви про зобов`язання повернути майно, переданого на зберігання; підготовка додатків до позовної заяви; направлення до суду позовної заяви. Оцінивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності,

Outcome: approved