Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому проситьрозірвати шлюб укладений між нею та відповідачем,який зареєстрований 12.07.2015 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.07.2015. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Протягом останніх місяців відношення з відповідачем поступово погіршувались в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Спроби примиритися результатів не дали, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними зникли почуття взаємної любові та поваги, зникла взаємодопомога, виникла взаємна неприязнь. Таким чином подружні відносини між ними припинилися. Рішення про розірвання шлюбу прийняла остаточно і змінювати його наміру не має, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 09.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася,про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у прохальній частині позовної заяви просила суд про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 29). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.2015 року у Виконавчому комітеті Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 1, що вбачається з виданого повторно 21 квітня 2021 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршились, зникло взаєморозуміння. Спроби примиритися результатів не дали, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними зникли почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога, виникла взаємна неприязнь. Подружні стосунки між сторонами припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнав (а.с. 29). Указані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] », проте, у позовній заяві не просила відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. за подання позову про розірвання шлюбу (а.с.1). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, - позивачці з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн. Решта судових витрат у розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved