Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

05 серпня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який підписаний його представником адвокатом Грінченко І.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 31 липня 2025 року. В позові зазначено, що 05 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1331 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , житловою площею 74.0 кв.м. Договір купівлі-продажу було зареєстровано філією № 1 Біржі нерухомості "Едвайс-Консульт". З метою оформлення житлового будинку, позивач звернувся до Березнегуватської державної нотаріальної контори та отримав роз`яснення від 31 липня 2025 року, що зазначений договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально засвідчений у відповідності до ст.227 ЦК України, що діяв на момент укладення договору. Недотримання вказаних вимог законодавства несе за собою недійсність зазначеного договору. На підставі зазначеного просив суд визнати договір купівлі-продажу № 1331 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений філією № 1 Біржі нерухомості "Едвайс-Консульт", дійсним. Представник позивача Грінченко І.В. до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.(а.с.24) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (а.с.22). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору філії № 1 Біржі нерухомості "Едвайс-Консульт" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.(а.с.23). Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 05 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побутовими та господарськими будівлями по [ADDRESS] , який посвідчений філією №\~1\~Біржі нерухомості\~"Едвайс-Консульт", реєстраційний номер 1331.(а.с.7). Згідно \~реєстраційного посвідчення\~Миколаївського міського\~ бюро технічної інвентаризації, право власності на майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна , запис в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 131 від 07 вересня 2001 року (а.с.8). 31\~липня 2025\~року державним\~нотаріусом Березнегуватської\~державної нотаріальної\~контори Т.В.\~Нікурадзе позивачу\~було відмовлено\~у прийняті\~в якості\~правовстановлюючого документу\~на житловий\~будинок договір\~купівлі \~продажу житлового\~будинку,\~зареєстрований філією №\~1\~Біржі нерухомості\~"Едвайс-Консульт", реєстраційний\~номер 1331 від 05 липня 2001 року та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.9). Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно реєстрація за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на липень 2000 року не суперечила чинному законодавству. Відповідно до п.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. З позову вбачається та сторонами не заперечується, що покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася, право власності позивача на житловий будинок було зареєстроване у встановленому законом порядку, отже [PERSON] на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» набув право власності на будинок у порядку, що існував на час його придбання і правомірно володів ним, а тому наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За такого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved