Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

11.07.2025 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» з позовом до [PERSON] , просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 29261,1 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.06.2024 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач ознайомився та погодився, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого 18.06.2024 в Мобільному додатку Договір набуває чинність. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У відповідачки прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 29261,1 грн. та судовий збір. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.61). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.63), в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.8 на звороті). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.64) та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 10.09.2025 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Відповідно до матеріалів справи, 18.06.2024 [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank/Universal Bank, за змістом якої просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць.\~ Підтверджує, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана нею інформація є правдивою; засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 036f88782c93f16ba2e911eebcb1accc0d25fe6cb3e94bbb83ffc2c049fe8e6a53, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Погодилася з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинність. Встановлено, що у анкеті-заяві містяться персональні дані [PERSON] , адреса проживання, контактна інформація, соціальний статус, середній дохід та її підпис (а.с.16). Також у матеріалах справи міститься Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank», підписане [PERSON] . Так, відповідачка запевнила, що підписуючи власним УЕП в мобільному додатку це запевнення, підтвердила отримання примірника договору у мобільному застосунку Мonobank, своє ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту, підтвердила укладення нею договору та зобов`язання виконувати його умови. Також беззастережно погодилася, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме шляхом надсилання повідомлень у мобільний застосунок. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Надала право та доручила банку здійснювати дебетовий переказ коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без її додаткових розпоряджень та погоджень (акцептів), для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов цього договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. До анкети-заяви банком було долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank (а.с.25-31). З довідки про наявність рахунку від 03 квітня 2025 року вбачається, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано чорну картку, що активна до травня 2028 року (а.с. 23). Як вбачається з довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 03 квітня 2025 року, [PERSON] за договором від 18 червня 2024 року за карткою № [NUMBER] , 18 червня 2024 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн (а.с. 24). Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 03 квітня 2025 року щодо [PERSON] , номер картки [NUMBER] за період з 18 червня 2024 року по 03 квітня 2025 року кредитний ліміт станом на 03 квітня 2025 року становить 10000,00 грн, заборгованість станом на 03 квітня 2025 року становить 29261,10 грн (а.с15). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 03.04.2025 року загальна заборгованість відповідачки за наданим кредитом становить 29261,10 грн., що складається з заборгованості за наданим тілом кредиту 25861,18 грн., заборгованості за пенею 3399,92 грн. (а.с.12-13). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. Так, відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості. Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону\~№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення цифрового власноручного підпису [PERSON] (а.с.16). У підписаній\~анкеті-заяві\~відповідачка засвідчила генерацію ключової пари УЕП з\~особистим ключем\~та відповідним\~йому відкритим\~ключем, що буде\~використовуватися нею для\~вчинення правочинів та платіжних операцій. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором від 18.06.2024 року, яка становить 29261,10 грн., що складається з залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованості за пенею (а.с. 12-13). Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти [PERSON] у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже вимога про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25861 грн. 18 коп. підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені в розмірі 3399,92 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до\~Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, на-раховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а такі нарахування підлягають списанню. В даному випадку кредитний договір між сторонами був укладений 18.06.2024 року та, виходячи з наданої довідки-розрахунку (а.с.12), пеня (неустойка) за невиконання/неналежного виконання зобов`язання була нарахована за період 01.03.2025-01.04.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану. Отже, позивачем не враховано вищевказаних положень\~Закону України «Про споживче кредитування»\~і\~перехідних положень ЦК України\~та безпідставно нараховано пеню за невиконання/неналежного виконання зобов`язання, оскільки з 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 18 Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені), а тому вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача пені в розмірі 3399,92 грн. задоволенню не підлягає. Таким чином, у зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідачка має заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 25861,18 грн, яка й підлягає стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачки на користь банку підлягає стягненню 25861,18 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн. З відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 88,38% з розрахунку: 25861,18 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 29261,1 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 88,38% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки складає 2676,15 грн. з розрахунку: 3028 грн. (сума сплаченого судового збору) х 88,38% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial