Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», про відшкодування майнової шкоди (в розмірі франшизи), який мотивований тим, що 29.03.2024 о 11:20 год., по вул. Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечного інтервалу та дистанції і здійснив зіткнення з автомобілем «Рено Трафік» державний номерний знак [NUMBER] , який належить та яким керував позивач, чим порушив п.п.13.1, 2.3 б Правил дорожнього руху. В результаті зіткнення та порушення водієм автомобіля «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] Правил дорожнього руху пошкоджено належний позивачу автомобіль «Рено Трафік» державний номерний знак [NUMBER] та спричинено майнової шкоди в розмірі 6304,76 грн. Постановою Тульчинського районного суду від 04.06.2024 по даному факту дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] визнано винним у вчинені даного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф в розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в страховій компанії ПАТ HACK «ОРАНТА» відповідно до страхового поліса серії ЕР номер 219861093. З метою відшкодування шкоди позивач звернувся в ПАТ HACK «ОРАНТА», якою визначено розмір спричиненої шкоди в сумі 6304,76 грн. та 19.07.2024 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3804,76 грн, за мінусом франшизи. Відповідно до страхового поліса серії ЕР номер 219861093 розмір франшизи становила 2500 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі франшизи в сумі 2500 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрати по наданню правничої допомоги в розмірі 1100 грн. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.06.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 7, 8). У відповідь на адвокатський запит від 09.04.2025 адвоката Стоян А.С., ПАТ HACK «ОРАНТА» надала інформацію по страховій справі №24-02-5670, щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Renault Trafic», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 29.03.2024, за участю забезпеченого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ Vito», державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.03.2024 № 219861093. При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу «Renault Trafic», державного [NUMBER] , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009. Відповідно до п. 7.38 Методики значення Ез (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Враховуючи, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу «Renault Trafic», державний номерний знак [NUMBER] , перевищує 7 років, то Е3 становить 70 % та матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу складає 6304,76 грн (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 8199,85 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 6 304,76 грн). Розмір франшизи згідно Договору страхування становить 2\~500 грн. У подальшому, HACK «ОРАНТА» 19.07.2024 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3804,76 грн (6304,76 грн - 2500 грн (франшиза) на рахунок потерпілої особи. У HACK «ОРАНТА» відсутня інформація, щодо сплати страхувальником франшизи потерпілій особі (а.с. 9). Згідно витягу полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР- 219861093, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ Vito», державний номерний знак [NUMBER] застраховано у ПАТ «НАКС «ОРАНТА» та розмір франшизи становить 2500 грн (а.с. 10). Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно зі ст. 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З аналізу вказаних правових норм необхідно дійти висновку, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») Вказане узгоджується із правовими позиціями, зробленими в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону). В своїй Постанові від 14.12.2021 в справі №147/66/17 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР- 219861093, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ Vito», державний номерний знак [NUMBER] застраховано у ПАТ «НАКС «ОРАНТА» та розмір франшизи становить 2500 грн (а.с. 10). Згідно п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що ПАТ HACK «ОРАНТА» визначено розмір спричиненої шкоди в сумі 6304,76 грн. та 19.07.2024 нею частково здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3804,76 грн, за мінусом франшизи, яка становить 2500 грн, тому суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь [PERSON] необхідно стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі франшизи в сумі 2500 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Позивач у позовній заяві просить всі понесені ним судові витрат стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві зазначено, що судові витрати за даним позовом складаються з вартості правничої допомоги в розмірі 1100 грн., на підтвердження правової допомоги надано тільки квитанцію до прибуткового касового ордера № 4 від 08.05.2025 у розмірі 1100 грн. (а.с. 11). Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність;) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, участь у судових засіданнях). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача не надано суду доказів понесення таких витрат, а саме не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, також не надано договір про надання юридичних послуг, та ордеру на надання правничої допомоги. На підставі викладеного, та враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню. Ввідповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved