Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 163217 від 25.11.2020 у розмірі 20880,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2020 між ТОВ « ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1632178. За умовами договору Відповідачу надаються грошові кошти сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконав. 28.10.2021 згідно Договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ "ЗАЙМЕР" відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на корить ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 20880,00 грн., із яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16880,00 грн. заборгованість за відсотками. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10 липня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи без повідомлення виклику сторін. Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів була надіслана відповідачу за місцем реєстраційного обліку та останнім відомим місцем проживання, що підтверджується особистим підписом відповідача про отримання вказаної ухвали. У встановлений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав. Також, у встановлений ухвалою суду строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З огляду на викладене, згідно з положеннями ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 25.11.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 163217, в електронній формі, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів. Відсотки за користування кредитом становлять 730 % річних в розрахунку 2% за добу. Відповідно до п. 1.4 Кредит надається в безготівковій формі за реквізитами платіжної банківської картки № [NUMBER] , вказаної Клієнтом. Згідно з п. 2.1 договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок пролонгації кредиту передбачений пунктом 3.3.3. договору. Вказаний пункт передбачає, що Клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Додатками до вказаного договору Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким сума кредиту становить 4000 грн, сума нарахованих відсотків 2400 грн. [PERSON] підписав договір електронним підписом KL7692. (а.с. 11,15-17) ТОВ «Платежі Онлайн» підтвердило успішне зарахування кредитних коштів у сумі 4000 грн. 25.11.2020 на платіжну карту № [NUMBER] за договором №163217. (а.с. 27). Згідно з випискою з особового рахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №163217 станом на 16.04.2025 складає 20880,00 грн., з яких: 4000,00 гривень - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 16880,00 гривень - прострочена заборгованість за відсотками. (а.с. 9). За договором факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та ТОВ «Займер», останнє відступило позивачу, як новому кредитору, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників в тому числі й до [PERSON] за Кредитним договором № 163217 у сумі 20880,00 грн., з яких: 4000,00 гривень - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 16880,00 гривень - прострочена заборгованість за відсотками. (а.с. 10, 18-21, 25-26). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2статті 639\~ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11зазначеного\~Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір укладено у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину. Приписами ст.1077ЦК\~України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.Частиною1\~ст.516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказані договори про надання кредиту та відступлення права вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому, є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. Встановлені фактичні обставини у справі вказують на те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) в розмірі 4000 грн. не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 16880,00 грн. нарахованими з 25.11.2020 по 16.04.2025. Водночас із п. 1.2 Договору слідує, що сторони погодили строк кредитування (строк дії договору) 30 днів до 24.12.2020. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку та вказала, що припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. З огляду на викладене, твердження позивача про необхідність нарахування процентів за користування кредитом по день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтуються на нормі закону. Доказів того, що строк користування відповідачем кредитом продовжувався відповідно до п.3.3.3 Договору, матеріали справи не містять. Водночас у додатку № 1 до договору «Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту» вказано, що проценти за кредитом за 30 днів становлять 2400,00 грн. Оскільки, відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 6400,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн. та заборгованість за процентами - 2400 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не надав до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення від погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати позивача понесені на професійну правничу допомогу адвоката Пархомчука С.В. у розмірі 10500 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: копіями договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, додаткової угоди № 1 від 29.12.2024 до договору, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, акту про отримання правової допомоги адвокатом від 21.07.2025, рахунком №21.07.2025-31 від 21.07.2025 та платіжною інструкцією № 39482 від 21.07.2025 ( а.с. 12-14, 29, 42 на звороті-43). Заперечень чи клопотань про зменшення пред`явлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, не є обов`язковими для суду договірні зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на те, що вказана справа відноситься до категорії малозначних справ та є типовою, супровід справи не потребував опрацювання великого обсягу документів та нормативно-правових актів, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. є завищеною і непропорційною до предмета спору та ціни позову. З огляду на критерії співмірності, розумності, обґрунтованості та пропорційності, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, слід зменшити з 10500,00 грн до 4000,00 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову (позов задоволений на 31%), відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 750,95 грн. сплаченого ним при подачі заяви судового збору та 1240,00 витрат на професійну правничу допомогу адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: partial