Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

До Пересипського районного суду міста Одеси \~\~надійшов уточнений позов [PERSON] до Страхової компанії «КНЯЖА», директора ПП «СТОЛЕС-ТРАНС» Васюка Сергія Анатолійовича та [PERSON] , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якому просить: - стягнути з «СК КНЯЖА», на користь [PERSON] залишок суми страхового відшкодування в сумі: 78\~671,47 гривень ( сума страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, згідно договору ЕР №213322431 від 16.01.2023, про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, та згідно висновку № 7672 від 18.01.2024р. автотоварознавської експертизи, автомобіля марки « MITSUBISHI PAGERO SPOST», д/н [NUMBER] ., що складає суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочен виплати суми, а також з застосування три проценти річних від простроченої суми на день винесення судового рішення); \~ -\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~згідно договору\~ЕР №213322431\~від 16.01.2023,\~про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності,\~та згідно\~висновку №\~7672\~від 18.01,2024р.\~залишок суми\~матеріальної шкоди:\~90410\~(дев\~'яносто\~тисяч чотириста\~десять)\~65\~коп.; 5000\~(п\~'ять\~тисяч)\~грн.\~ витрати\~на надання\~юридичних послуг; 5000 (п 'ять тисяч) грн. витрати на проведення експертного дослідження; 3674(три тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 10 коп. сплаченого судового збору; 100\~000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтуває тим, що 01 грудня 2023 року о 15 годині 45 хвилин [PERSON] , керуючий автомобілем марки «HUNDAI ELANTRA», д/н [NUMBER] , на куті вул. 7-а Пересипська, та пр. 8-й Чорноморський, в м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем марки « MITSUBISHI PAGERO SPOST», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси, по справі №523/22106/23, від 25.12.2023 року [PERSON] визнано виним притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно висновку № 7672 від 18.01.2024р. автотоварознавської експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки « MITSUBISHI PAGERO SPOST», д/н [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП, яка сталася 01.12.2023, складає 550496 (п ятьсот п ятдесят тисяч чотириста дев яносто шість) грн., 34 коп. Заподіяна шкода [PERSON] , володарю автомобіля « MITSUBISHI PAGERO SPOST», д/н [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП, яка сталася 01.12.2023, складає: 247410 (двісті сорок сім тисяч чотиріста десять) грн.. 65 коп. Згідно договору Страхування ЕР №213322431 від 16.01.2023 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності », винний у ДТП, повинні солідарно сплатити [PERSON] , суму франшизи 3200 ( три тисячі двісті) грн,, та суму заподіяної шкоди, яка перевищує суму страхового відшкодування (160000 - сто шістдесят тисяч) грн., таким чином сума дорівнює 3200+87410,65= 90610,65 (дев`яносто тисяч шістсот десять) грн. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/213322431 від 16.01.2023 який діяв на момент настання ДТП станом на 01.12.2023 року. Розмір заподіяної матеріальної шкоди позивачу складає складає 550496 грн., згідно з висновком експертизи Страховик недоплатив [PERSON] 78\~671,47 гривень - сума страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Княжа " як недоплачене страхове відшкодування. Позивач неодноразово звертався с заявами про необхідність добровільно сплатити зазначені суми відповідачу, проте вказані суми позивачу сплачені не були. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21.02.2024р. відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 16.04.2024р. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.11.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.01.2025р. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02.04.2025р. визнано \~приватне підприємство\~«Столес-Транс»\~не належним\~відповідачем по\~цивільній справі\~за позовом [PERSON] до Страхової компанії «КНЯЖА», директора ПП «СТОЛЕС-ТРАНС» Васюка Сергія Анатолійовича та [PERSON] , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та продовжено розгляд\~цивільної справи\~за позовом [PERSON] до Страхової компанії «КНЯЖА» та [PERSON] , про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дубровська Г.В. та позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Римар Д.В. на адресу суду надійшов відзив в якому просила відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог (а.с.124-126). Представник ПАТ «Страхова компанія «Княжа» - адвокат Пилипець А.Ю. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду відзив в якому просив відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог (а.с.67-93). Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача та позивача [PERSON] , суд вважає, про те що позов є частково обґрунтованим, частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що о 15 годині 45 хвилин 01 грудня 2023 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra», н/з [NUMBER] , перебуваючи на куті вулиць 7-а Пересипська та провулку 8-й Чорноморський, в м. Одесі, в порушення вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав перевагу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Sport», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим завдав транспортним засобам механічні пошкодження. Відповідно до висновку експерта №7672 експертного, транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport», н/з [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 01.12.2023р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 01.12.2023 року, становить 550 496 гривень 34 копіїок Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 01.12.2023 року, становить 247 410 гривень 65 копійок. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси, по справі №523/22106/23, від 25.12.2023 року [PERSON] визнано виним в скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок, у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адмінправопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП доведена. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 4 Закону № 85/96- ВР). Згідно зі статтею 16 Закону № 85/96-ВР, статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування - грошова сума, що виплачується страховиком за умовами майнового страхування і страхування відповідальності з настанням страхового випадку. Згідно того ж договору Страхування ЕР №213322431 від 16.01.2023, «СК «КНЯЖА» «при настанні страхового випадку, повинна виплатити страхове відшкодування потерпілому...» [PERSON] , у розмірі 160000- 3200=156800(сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) грн., з урахуванням сплачених 78 128. тис.грн.53 коп. сума яка підлягає стягненню з СК « Княжа» - дорівнює 78.671 тис. 47 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 22 ЦК України - особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. п. 4-7,11,16,17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб - то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Як зазначає позивач, після ДТП він зазнав тяжких моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. N 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідачів, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 10 000 гривень, який підлягає стягненню з відповідача, [PERSON] на користь позивача. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до\~Страхової компанії\~«КНЯЖА»,\~та [PERSON] ,\~про відшкодування\~шкоди заподіяної\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригодипідлягають частковому задоволенню. Крім того, підлягають стягненню в рівних частинах з Страхової компанії «КНЯЖА», та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірні 3674 грн. витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн. та витрати на надання професійної правничої допомоги. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: partial