Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, [ADDRESS] . У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Державним нотаріусом Репях Тетяною Іванівною заведено спадкову справу №155/2008, згідно матеріалів спадкової справи спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину є дочка спадкодавця [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилася недооформленою спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно позивач звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та інформації про передачу земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, у користування чи власність спадкодавцям, а саме [PERSON] або [PERSON] , у зв`язку з чим позивач позбавлена права у позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно і змушена звернутися до суду, за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, При винесенні рішення покладався на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~червня 2009\~року №\~5\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства,\~що регулюють\~провадження у\~справі до\~судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Пирятинською державною нотаріальною конторою 03 квітня 2008 року було заведено спадкову справу № 155/2008 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину, є дочка спадкодавця гр. [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 32-65). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недооформлена спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. (а.с. 9, 11). Відповідно довідки Сасинівського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 102 від 15.05.2024, згідно погосподарської книги по господарського обліку № 23 за 1991-1995 рр. (особовий рахунок № [NUMBER] ), житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1923 року народження. Адреса будинку змінена у результаті упорядкування вуличної нумерації, згідно рішення Четвертої сесії сьомого скликання Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 19.02.2016 «Про перейменування вулиць населених пунктів Сасинівської сільської ради» (а.с. 12). Відповідно довідки Сасинівського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 125 від 28.06.2024, згідно запису по господарського обліку № 9 за 2001-2005 рр. (особовий рахунок № [NUMBER] ), власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1927 року народження, який помер [INFO] . Адреса будинку змінена у результаті упорядкування вуличної нумерації , згідно рішення Четвертої сесії сьомого скликання Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 19.02.2016 «Про перейменування вулиць населених пунктів Сасинівської сільської ради» (а.с. 13). Відповідно повідомлення Державного архіву Полтавської області № 04-19/С-49 від 21.10.2024, що у протоколах засідань виконавчого комітету Сасинівської сільської Ради депутатів трудящих за 1950-1954 роки, що зберігаються у Державному архіві Полтавської області (фонд р-5487, опис 1, справа 70, 95, 109, 123), не виявлено відомостей про виділення земельної ділянки під будівництво будинку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно повідомлення архівного відділу Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області № 07-02-П/С-17 від 09.05.2025, що у протоколах засідань виконавчого комітету Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області які передані на постійне зберігання до архівного відділу Лубенської районної військової адміністрації за період з 1963 по 1999 роки, не виявлено відомостей про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П 18493 від 15.05.2024, згідно Земельної шнурової книги с. Леляки [PERSON] мав у користуванні земельні ділянки орієнтованою загальною площею 0,8200 га, в.т.ч.: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,5700 га. Земельні ділянки знаходяться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер не присвоювався (а.с. 16). Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛУБЕНСЬКЕ МІЖРАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» № 666 від 05.04.2024, станом на 29.12.2012 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано у КП Лубенське МБТІ» (а.с. 17). Згідно звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна «Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами», що розташований за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 99 135 грн. (а.с. 22). З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно позивач звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та інформації про передачу земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, у користування чи власність спадкодавцям, а саме [PERSON] або [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до наданої Інформації завідувачкою Пирятинської державної нотаріальної контори від 20.06.2025 № 214/01-16, у Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа щодо майна померлої [INFO] гр. [PERSON] , матері позивачки. Відповідно до наданої копії спадкової справи на померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 31-65) [PERSON] єдиний спадкоємець, що подав заяву на прийняття спадщині. На позивача було складено Заповіт 14.10.2003, в якому вказано, що [PERSON] усе своє майно, що буде йому належати на день смерті заповів [PERSON] (а.с. 39). Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз`яснено в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, позивачем вимога про стягнення з відповідачів на її користь понесених нею судових витрат не заявлялася, тому їх слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved