Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (по тексту\~рішення \~ТОВ «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ»,\~позивач)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] (по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором №010/86149/82/690390 від 22.10.2019 в сумі 33737,17 грн, з яких: 19681,71 грн\~ основна заборгованість станом на 22.10.2023; 14055,46 грн\~- заборгованість по відсоткам станом на 22.10.2023, а також стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 22.10.2019 між акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] , укладено заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/86149/82/690390, відповідно до заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди № PDV2-512028 від 01.08.2014. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу кредитний ліміт на суму 16000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 09.04.2020 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір №114/2-31-F про відступлення прав вимоги відповідно до якого право вимоги за договором №010/86149/82/690390 від 22.10.2019 укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] перейшло до товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». 22.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN відповідно до якого право вимоги за кредитним договорам №010/86149/82/690390 від 22.10.2019 укладеним між акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Оскільки позичальник не виконує свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у надісланій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі заяви від 22.10.2019 про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/86149/82/690390 [PERSON] отримала від ТОВ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу кредитний ліміт на суму 16000,00 грн. а відповідач зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Проценти за користування 45 % річних. Строк кредиту становить 48 місяців. Відповідач підписала особистим підписом заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка», паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та розписку про отримання карти № [NUMBER] . 09.04.2020 між акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-31-F, відповідно до якого право вимоги за договором №010/86149/82/690390, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Також, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» уклали додаткову угоду № 1 до договору відступлення 09.04.2020, додаткову угоду № 2 до договору відступлення 25.09.2020, додаткову угоду № 5 до договору відступлення 08.10.2021. 22.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN, відповідно до якого право вимоги за договором №010/86149/82/690390 укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Також, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» уклали додаткову угоду №1 до договору відступлення 01.03.2022, додаткову угоду №2 до договору відступлення 19.09.2022, додаткову угоду № 3 до договору відступлення 03.10.2022. Отже, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», загальна заборгованість станом на 23.02.2022 [PERSON] складає 20365,21 грн, з яких: 19200,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом, 481,71 грн заборгованість за недозволеними овердрафтом, 683,50 грн заборгованість за відсотками; 29.09.2020 відбулася зміна кредитного ліміту з 16000,00 грн на 19200,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», загальна заборгованість [PERSON] за період з 24.02.2022 по 30.09.2022 складає 26233,00 грн, з яких: 19681,71 грн основна сума заборгованості за договором, 6551,29 грн заборгованість за процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», загальна заборгованість [PERSON] за період з 17.10.2022 по 22.10.2023 складає 26233,00 грн, з яких: 19681,71 грн основна заборгованість станом на 17.10.2022, 6551,29 грн заборгованість по відсоткам станом на 17.10.2022. Згідно вказаного розрахунку загальна заборгованість [PERSON] станом на 22.10.2023 складає 33737, 17 грн, з яких: 19681,71 грн основна заборгованість, 14055,46 грн заборгованість по відсоткам Також вбачається, що відповідач зробила кілька платежів на погашення заборгованості за даним кредитним договором в загальному розмірі 1500,00 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а тому він приймається судом до уваги. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього\~Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1\~ст. 3 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4\~ст.\~10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3\~ст. 13 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Відповідно до\~статті 628 ЦК України\~договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно частини 1\~статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною 1\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно з положеннями статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №010/86149/82/690390 від 22.10.2019, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 33737,17 грн, з яких: 19681,71 грн основна заборгованість станом на 22.10.2023; 14055,46 грн\~- заборгованість по відсоткам станом на 22.10.2023. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до частини 1\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, враховуючи вимоги\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved