Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

06.01.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд: - стягнути заборгованість за Договором позики № 79536471 в розмірі 29 696,88 грн.; за Кредитним договором № 13988-12/2023 в розмірі 35 152,5 грн.; за Кредитним договором № 7576153 в розмірі 21 444 грн.; за Кредитним договором № 13830-02/2024 в розмірі 40 000 грн.; за Кредитним договором № 00720-02/2024 в розмірі 38 750 грн. Всього стягнути 165 043,38 грн. 10.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 10.04.2025 відповідач подав відзив на позов. 28.04.2025 позивач подав відповідь на відзив. Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 05.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79536471 в електронній формі, за умовами якого він отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 14.06.2021 TOB «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу, за умовами якого передано права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 29 696,88 грн. 17.12.2023 між TOB «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13988-12/2023 в електронній формі, за умовами якого він отримав кредитні кошти та зобов`язався повернути їх отримані, сплатити відсотки. 24.06.2024 між TOB «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого передано права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 35 152,50 грн. 12.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7576153 в електронній формі, за умовами якого останній отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 27.09.2024 між TOB «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого передано права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 21 444 грн. 09.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13830-02/2024 в електронній формі, за умовами якого він отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 20.08.2024 між TOB «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого передано права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 40 000 грн. 01.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00720-02/2024 в електронній формі, за умовами якого він отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 20.08.2024 між TOB «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого передано права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 38 750 грн. Відповідач заборгованість не сплатив, загальна сума боргу 165 043,38 грн. Відповідач проти позову заперечує. Доказів, що він отримав кредитні кошти по будь-якому з кредитних договорів позивач не надав. Також не надав реєстри боржників за договорами факторингу, а надані витяги з цих реєстрів не є належним доказом переходу до позивача прав вимоги до конкретного відповідача. Крім того, відсутні докази, що TOB «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за Договором позики від 05.02.2024, оскільки станом на дату укладення договору факторингу 14.06.2021, заборгованість [PERSON] була відсутня. Також позивач не надав суду виписку з банківських рахунків [PERSON] , яка є належним доказом заборгованості. Заборгованість за Договором позики № 79536471 стягується поза межами строку кредитування. За кредитними договорами №13988-12/2023 та №7576153 не існувало підстав для відступлення прав вимоги за кредитом строк повернення якого не настав. Судом встановлено такі обставини справи. 05.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79536471 в електронній формі, за умовами якого він отримує кредитні кошти 8 500 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 24 дні до 28.02.2024, процентна ставка 2,5% в день та зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки (орієнтовна загальна вартість позики 13 600 грн.). 14.06.2021 TOB «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого до нового кредитора передаються права вимоги до боржників, які зазначені у відповідних реєстрах (п.1.1) Згідно з Додаткової угоди №29 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, TOB «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, згідно з реєстром №25 від 20.06.2024, зокрема, до [PERSON] на суму 29 696,88 грн. (п. 695 Реєстру № 25 від 20.06.2024). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за договором позики № 79536471, заборгованість станом на 20.06.2024 складає 29 696,88 грн. (7 225 грн. тіло кредиту, 22 471,88 грн. відсотки за період з 05.02.2024 по 03.06.2024 по 215,50 грн. в день з 05.02.2024 до 29.02.2024 включно, а далі по 180,63 грн. в день). 29.02.2024 боржник сплатив борг за тілом кредиту в розмірі 1 275 грн. 17.12.2023 між TOB «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13988-12/2023 в електронній формі, за умовами якого він отримує кредитні кошти 8 100 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 360 днів до 10.12.2024, процентна ставка 2,50% в день та зобов`язався повернути отримані кошти, згідно графіку платежів, сплатити відсотки (орієнтовна загальна вартість позики 81 000 грн.). 24.06.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу №24062024, за умовами якого до нового кредитора передаються права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі, зокрема і до [PERSON] на суму боргу 35 152,50 грн. (8 100 грн. - основний борг; 27 052 грн. - борг за відсотками) (п. 901 Реєстру від 24.06.2024). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 13988-12/2023 станом на 24.06.2024, починаючи з 11.01.2024 боржник здійснював оплату по відсоткам. 12.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7576153 в електронній формі, за умовами якого він отримав кредитні кошти 6 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 351 день, процентна ставка 2,20% в день та зобов`язався повернути кошти, згідно графіку платежів, сплатити відсотки (загальна вартість кредиту 52 332 грн.). 27.09.2024 між TOB «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого до нового кредитора передано права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі, зокрема, до [PERSON] на суму 21 444 грн. (6 000 грн. основний борг; 15 444 грн. борг за відсотками) (п. 1071 Реєстру від 27.09.2024). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №7576153 станом на 26.09.2024, боржник не сплачував кредит. 01.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00720-02/2024 в електронній формі, за умовами якого він отримує кредитні кошти 10 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 120 днів до 30.05.2024, процентна ставка 2,50% в день та зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити відсотки (загальна вартість кредиту 40 000 грн.). Переказ коштів 01.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.04.2025. 09.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13830-02/2024 в електронній формі, за умовами якого він отримує кредитні кошти 10 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 120 днів до 07.06.2024, процентна ставка 2,50% в день та зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити відсотки (загальна вартість кредиту 40 000 грн.). Переказ коштів 09.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 10 000 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.04.2025. 20.08.2024 між TOB «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20082024, за умовами якого до нового кредитора передано права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі, зокрема, до [PERSON] : - за договором №00720-02/2024 на суму 38 750 грн. (10 000 грн. основний борг; 28 750 грн. - борг за відсотками) (п.459 Реєстру від 20.08.2024) - за договором № 13830-02/2024 на суму 40 000 грн. (10 000 грн. основний борг; 30 000 грн. - борг за відсотками) (п.458 Реєстру від 20.08.2024). Висновки суду. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Згідно з ст.ст. 76-81 ЦПК України, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати суду належні, достовірні, достатні та допустимі докази. Згідно із ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Позивач зазначає, що 05.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79536471 за умовами якого він отримав кредит на суму 8 500 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] . 17.12.2023 між TOB «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13988-12/2023, за умовами якого він отримав кредит 8 100 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] . 12.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7576153, за умовами якого він отримав кредит 6 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] . Належних доказів перерахування кредитних коштів на банківські карткові рахунки відповідача суду не надано, а відповідач заперечує, що ним були отримані ці кредитні кошти. Позивач зазначає, що підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів, є те, що відповідач здійснював часткову сплату боргу за цими кредитними договорами, на підтвердження чого надає розрахунки заборгованості відповідача. Проте суд вважає надані позивачем розрахунки заборгованості неналежними доказами отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договорами № 79536471, № 13988-12/2023, № 7576153, оскільки розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення дій одної сторони (кредитора). Також він є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи дійсно видавалися кредитні кошти відповідачу. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі № 219/1704/17. Також позивач зазначає, що 01.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00720-02/2024, за умовами якого він отримав кредит 10 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] . На підтвердження переказу коштів 01.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] суми 10 000 грн. надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.04.2025. 09.02.2024 між TOB «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13830-02/2024, за умовами якого він отримав кредит 10 000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] . На підтвердження переказу коштів 09.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] суми 10 000 грн. надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.04.2025. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідач заперечує отримання коштів також за кредитними договорам №00720-02/2024 та № 13830-02/2024. Однак відповідач не надав ніяких доказів, які б підтверджували, що платіжна картка № [NUMBER] йому не належить і на цю картку не було зараховано кредитні кошти 01.02.2024 та 09.02.2024 по 10 000 грн. Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів суду отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договорами №79536471, № 13988-12/2023, № 7576153, в зв`язку з чим у нього не виникло обов`язку на стягнення цих кредитних коштів та нарахування процентів за користування цими коштами. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Натомість відповідач зі своєї сторони не спростував, що за кредитними договорам №00720-02/2024 та № 13830-02/2024 він не отримував кредитні кошти. Відтак за цими договорами у відповідача виник обов`язок повернути отримані кошти та сплатити проценти. Правильність нарахування суми заборгованості за кредитними договорам №00720-02/2024 та № 13830-02/2024, а також порядок нарахування та строки нарахування процентів за цими договорами відповідачем не спростовано. Відповідач був вільним в укладенні кредитних договорів №00720-02/2024 та № 13830-02/2024, був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронний підписом кредитні документи. Своїми діями [PERSON] погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів, а тому має сплатити кредитору виниклу заборгованість за кредитним договором №00720-02/2024 у сумі 38 750 грн. та за кредитним договором № 13830-02/2024 у сумі 40 000 грн. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Правонаступництво, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права кредитора за кредитними договорам №00720-02/2024 та № 13830-02/2024, підтверджується дослідженими доказами, зокрема Договором факторингу №20082024 від 20.08.2024, укладеним між TOB «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого до нового кредитора передано права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі, зокрема, до [PERSON] за договором № 00720-02/2024 на суму 38 750 грн. (10 000 грн. основний борг; 28 750 грн. - борг за відсотками) (п.459 Реєстру від 20.08.2024) та за договором № 13830-02/2024 на суму 40 000 грн. (10 000 грн. основний борг; 30 000 грн. - борг за відсотками) (п.458 Реєстру від 20.08.2024), а також реєстром боржників. Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження виконання ним вимог статей 516, 517 ЦК України. Разом з цим, тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 12.02.2020 у справі №522/22802/17. На час розгляду справи відсутні дані, що Договір факторингу №20082024 від 20.08.2024 оспорювався чи визнано недійсним. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на звернення до суду з цим позовом, оскільки ТОВ «Аванс Кредит» передало йому право вимоги за вищевказаними кредитними договорами до боржника [PERSON] ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договір факторингу не визнаний судовим рішенням недійсним, та на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 13830-02/2024 в розмірі 40 000 грн. та за Кредитним договором № 00720-02/2024 в розмірі 38 750 грн., разом 78 750 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: partial