Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

12 травня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 18 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7698336. 22 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22012025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 7698336 від 18 березня 2024 року. ТОВ «ФК «ЄАПБ» на було права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7698336 від 18 березня 2024 року в сумі 27\~332,80 гривень, з яких: 7\~400,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~232,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 3\~700,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами. Крім того, 21 липня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 7718372. 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. ТОВ «ФК «ЄАПБ» на було права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7718372 від 21 липня 2024 року № 7698336 від 18 березня 2024 року в сумі 12\~987,50 гривень, з яких: 5\~000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~675,00 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 4\~312,50 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по зазначеним вище договорам у загальному розмірі 40\~320,30 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою від 14 травня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7698336, за умовами якого [PERSON] отримала від товариства кредит у розмірі 3\~400,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надано строком на 363 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 11 днів. Даний договір [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису одноразового індикатора А8463 18 березня 2024 року 15:37:03 (а.с. 7-15). 22 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22012025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 7698336 від 18 березня 2024 року (а.с. 19-21). Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7698336 від 18 березня 2024 року за період з 22 січня 2025 року по 31 березня 2025 року сума заборгованості склала: 27\~332,80 гривень, з яких: 7\~400,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~232,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 3\~700,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 23). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22012025/1 від 22 січня 2025 року за кредитним договором № 7698336 від 18 березня 2024 року сума заборгованості склала: 27\~332,80 гривень, з яких: 7\~400,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~232,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 3\~700,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 22). 21 липня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 7718372, за умовами якого [PERSON] було надано позику в розмірі 5\~000,00 гривень, строком до 17 вересня 2024 року (58 днів). Даний договір [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису одноразового індикатора t92771(а.с. 29-33). З розрахунку заборгованості до договору позики № 7718372 від 21 липня 2024 року станом на 11 грудня 2024 року склала: 12\~987,50 гривень, з яких: 5\~000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 7\~987,50 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 38). 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 40-44). Відповідно до реєстру боржників № 9 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2025 року за за договором позики № 7718372 від 21 липня 2024 року сума заборгованості склала: 12\~987,50 гривень, з яких: 5\~000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~675,00 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 4\~312,50 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 45). Загальна сума заборгованості за вказаними договорами [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» склала 40\~320,30 гривень. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 вказаного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст. 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного \~ \~ \~ \~договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала кредитний договір № 7698336 від 18 березня 2024 року та договір позики № 7718372 від 21 липня 2024 року, за умовами яких відповідач отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський карткові рахунки, зазначені у договорах. Вказані договори укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразовими ідентифікаторами. Відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вказані договори прирівнюється до укладених у письмовій формі. Враховуючи, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів як особистим підписом так і за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За кредитний договір № 7698336 від 18 березня 2024 року ТОВ «Авентус Україна»; за договором позики № 7718372 від 21 липня 2024 року ТОВ «МАНІФОЮ» передали [PERSON] грошові кошти, отже вказані правочини, у розумінні ст. 1054 ЦК України були укладені. Право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст.ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманих нею кредитів ні первісним кредиторам, ні новому, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved