Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові\~операції»\~ звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на наступне. 21.04.2024 укладено кредитний договір № 4580063 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] . Пізніше, 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції»\~ укладено Договір\~факторингу №\~25/11/2024,\~відповідно до\~умов якого відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 4580063\~від 21.04.2024\~в сумі\~64750\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу 10000\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками 54750\~грн. Оскільки за умовами договору № 4580063 від 21.04.2024 строк кредиту становить 360 днів, з 24.01.2024 по 06.04.2025, станом на дату укладення договору факторингу від 25.11.2024 строк дії договору № 4580063 від 21.04.2024 не закінчився.\~А тому,\~в межах\~строку дії\~договору,\~укладеного між\~первісним кредитором\~та відповідачем,\~ТОВ «Українські\~Фінансові Операції»\~у період\~з 26.11.2024\~по 21.04.2025\~(131\~календарний день)\~здійснено нарахування\~процентів за\~стандартною процентною\~ставкою у\~розмірі 2,5%\~в день,\~у розмірі\~32750\~грн.Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №4580063 від 21.04.2024 в загальному розмірі 97500 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 4580063 від 21.04.2024 в загальному розмірі 97500 грн., а також судові витрати. 1.2. Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Судом було\~повідомлено відповідача\~про розгляд\~даної справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження належним чином шляхом направлення судової кореспонденції в електронний кабінет відповідача, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8\~ст.178 ЦПК України. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 21.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4580063 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит в розмірі 10000 грн. строком на 350 днів зі стандартною процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2.5 % в день. Кредит мав бути наданий протягом двох днів з моменту укладенні договору відповідно до п. 2.2 договору. Відповідно до п.п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки клієнта [NUMBER] . Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п.п. 2.1. У пункті 1.4 договору вказано, що стандартна процентна ставка становить 2,5 % на день. Крім того, відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4580063 від 21.04.2024, яким є Графік платежів, в якому позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним. Також, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів відповідачу [PERSON] . Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» від 19.12.2024 вказане Товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. 21.04.2024 суму в розмірі 10000 грн. було успішно перераховано на картку клієнта ТОВ «Лінеура Україна» відповідно до договору з ТОВ «Лінеура Україна». Відповідно до листа АТ «Універсалбанк» № БТ/Е-11295 від 19.08.2025, на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 21.04.2024 був зарахований платіж від «FUIB Money Transfer» в сумі 10000грн. 2.2. 25.11.2024\~між ТОВ\~«Лінеура Україна»\~та ТОВ\~«Українські Фінансові\~Операції»було укладено договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські\~Фінансові Операції»за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Пунктом 1.1. Договору зазначено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/11/2024 від 26.07.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 25.11.2024 до договору факторингу № 25/11/2024, ТОВ «Українські\~Фінансові Операції»набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4580063 від 21.04.2024. 2.3. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 4580063 від 21.04.2024, складеного ТОВ «Лінеура Україна» станом на 26.07.2024, за період з 04.01.2024 по 26.07.2024 вбачається наявність заборгованості у розмірі 64750 грн, з яких: 10 000,00 грн - тіло кредиту, 54 750 грн - проценти за користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4580063 від 21.04.2024, складеним ТОВ «Українські Фінансові Операції», за період з 25.11.2024 по 06.04.2025 позивачем відповідачу нараховані проценти у розмірі 32750 на суму основного боргу у розмірі 10 000,00 грн за стандартною процентною ставкою - 2,5%. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 4580063 від 21.04.2024 складає 97500 грн. з яких: тіло кредиту\~10 000,00 грн., нараховані проценти первісним кредитором - 54750 грн., нараховані проценти позивачем за 131 календарний день 32750 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1ст.\~530\~ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2.За приписами пункту 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1ст.\~1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення між первісним кредитором та відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4580063 від 21.04.2024, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем щодо цього договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують факт видачі коштів позичальнику та наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за вищевказаними договорами. Отже, позовні вимоги про стягнення боргу за вищевказаними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 08.04.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2442,40 грн. 5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Дідухом Є.О. надано суду: договір № 01/08/2024-А про надання правової допомоги від 01.08.2024, укладеного між адвокатом Дідухом Євгеном Олександровичем та ТОВ «Українські Фінансові Операції», детальний опис робіт (наданих послуг) № 4580063 від 21.04.2024; рахунок на оплату від 20.07.2025; акт приймання -передачі наданих послуг № 4580063 до Договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024. Загальна вартість наданих послуг 10000 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і тому позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved