Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх його заробітків (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. [PERSON] звернулась в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей зазначивши, що 04 березня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, під час якого у них народилося двоє дітей. Однак, через деякий час після укладення шлюбу виявилося,що сторони мають різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, близько трьох місяців сторони проживають окремо. Крім цього, позивачка зазначила, що відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю. У зв`язку з наведеним, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив щодо позову не подав. Разом з цим, відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, що у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України дає суду підстави для задоволення позову за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 березня 2016 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області, зроблений актовий запис за № 15. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. За таких\~обставин позовну\~заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу, слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6\~до 18\~років встановлений в розмірі з 1 січня 3196,00 гривень 50% = 1598,00 грн.. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1598,00 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 3196,00 гривень). Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітніх дітей, яким виповнилося 6 та 9 років та відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх його заробітків (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved