Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

У травні 2025 в інтересах позивача [PERSON] адвокатом Лебедовською Л.Ю. через систему «Електронний суд» подана до суду вказана позовна заява, в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.05.2015, спільних дітей не мають. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, фактично сім`я припинила своє існування. 04.06.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 16.07.2025. 15.07.2025 від адвоката Лебедовської Л.Ю. через систему «Електронний суд» подана до суду заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позов підтримує та просить розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати залишити за позивачем та не заперечує проти заочного рішення. Також просить суд залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 29.05.2015 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 564, що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.04.2025, № витягу 00050922217. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних дітей, сторони зареєстровані за різними адресами проживання. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява подана до суду у травні 2025, представник позивача в заяві від 15.07.2025 позов підтримала, сторони в судове засідання не з`явились повторно, будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved