Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

13.06.2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, безпідставно набутих в якості авансу. В позовній заяві вказував на те, що наприкінці серпня 2022 року він домовивися з відповідачкою про придбання земельної ділянки № [NUMBER] в СТ "Корабели"за 4500 доларів США, на підтвердження дійсності своїх намірів вона вийшла з членів садівничого товариства, а він в вересні вступив замість неї як користувач земельної ділянки № [NUMBER] у члени СТ. 14.01.2023 року він передав їй половину суми у 2000 доларів США , про що вона написала відповідну розписку та зобов`язалася при отриманні другої половини грошей укласти з ним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної ділянки. Проте коли він в присутності свідків наприкінці лютого 2023 року приніс їй другу половину коштів, відповідачка відмовилася укладати купівлю-продаж ділянки, мотивуючи тим, що після закінчення війни вона продасть дачу дорожче. При цьому відмовилась повертати суму авансу, оскільки вже витратила гроші. 16.06.2023 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.11.2023 року позов [PERSON] до\~ [PERSON] \~\~про стягнення\~суми авансу - задоволено. Стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] безпідставно набуті кошти авансу у сумі 81 000 (вісімдесят одна тисяча) гривень. Стягнуто на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з [PERSON] судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. 08.04.2024 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішеннявід від 16.11.2023 року у справі №490/5476/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] \~ про стягнення суми авансу В обгрунтування запереченнь проти позову посилається на те, що [PERSON] є інвалідом першої групи та не могла писати та не мала фізичної можливості підписувати будь-які документи, в тому числі розписку, на підставі якої було заявлено позовні вимоги позивачем. На адресу суду від представника позивача адвоката Свечинського О.С. надійшла інформація про смерть відповідачки. Так, відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2024 року, [PERSON] померла [INFO] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.06.2024 року зупинено провадження у справі строком на\~6\~місяців - до залучення у справі правонаступника заявника, оскільки відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2024 року, [PERSON] померла [INFO] . Ухвалою суду від 18.11.2024 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 16.01.2025 року. Ухвалою суду від 16.01.2025 року витребувано \~у приватного\~нотаріуса Миколаївського\~МНО Грудницької\~І.М.\~( [ADDRESS] ),\~належним чином\~засвідчену копію\~спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] - в строк до 03 лютого 2025 року.\~ 13 лютого 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №53/2024 до спадщини померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи вбачається , що 20 червня 2024 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 18.03.2025 року клопотання представника відповідача адвоката Коваля О.В про залучення до участі правонаступника \~- задоволено. Залучено до участі у справі правонаступника відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] - [PERSON] . Ухвалою суду від 18.03.2025 року скасовано заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.11.2023 року у справі №490/5476/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , який є правонаступником [PERSON] \~ про стягнення суми авансу. Справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача в минулих судових засіданнях підтримав позовні вимоги, просив про задоволення позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив про його задволення. Судуд пояснив, що домовився з [PERSON] , у неї вдома про продаж дачної ділянки. Її номер телефону дав йому голова СТ, коли він поцікавився чи не продається дача в [PERSON] . Оскільки грошей на придбання дачі в нього одразу не було, вні домовивися з [PERSON] про те, що він буде кожної п`ятниці привозити по 100 доларів, поки не виплатить всю вартість - а вони домовилися про купівлю дачі за 4500 доларів США. Він сумлінно виконував свої зобов`язання, коли назбиралося 2000 доларів СШа - то бабуся написала йому розписку. Текст розписки писала йго знайома ірина, бабуся власносручно розписалася . Він не помітив, що у неї щось з рукою, вона і бутерброди йому нарізала, пригощала, і си\\гарету тримала, отже сумнівіві в тому, що вона може розписуватися не виникало- так її було трохи незручно, вона навіть тренувалася перед підписанням на папірці. До голови СТ "Корабелои" він також приходив разом з [PERSON] , як4а також була зі своєю донькою [PERSON] .Вони разом писали заяви на одному сталі в примішенні правління СТ в присутності його голови. Бабауся особисто розписалася в заяві, псял цього голова йому видав членську книжку СТ "Корабел" , він сплатив вступний внесок, після чого почав корситуватися дачею, вкладав в неї кошти, завіз туди меблі та холодильник, привів в порядок від чагарника земельну ділянку. Він настільки довіряв бабусі, що і не думав, що йго можливо так обманути. Коли бабуся відмовилася продавати дачу - а він тоді вже привіз всю суму остаточну - більше 2000 доларів США - вона попередила його, що ящо він звернеться до суду, то вона в суді "буде прикидатися дурепою" і суд їй нічого не зробить. Відповідачка [PERSON] ,\~під час\~першого розгляду\~справи у\~судове засідання\~ не з`явилася, пояснення не надавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивися, направив свого представника адвокатат коваля О.В., який просив відмовити у задволенні позову з підстав, викладених у заяві про скасування заочного рішення. Зазначив, що [PERSON] , не могла підписати надану позивачем розписку про ніби-то отримання нею грошей. Фактично ніякої домовленості про продаж садової ділянки між нею та [PERSON] не було, жодного попереднього договру сторони не укладали, заяву про виключення її з членів Садового Товариства відповідчака не писала - отже безпідставними та недоведеними є вимоги позову про повернення суми авансу. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 18.10.2011 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0559 га, розташованої на ділянці № [NUMBER] в СТ "Корабели " в Центарльному районі містаМмиколаєва. 28.09.2022 року [PERSON] вступив у члени СТ "Корабели", написавши заяву на ім`я голови СТ щодо переоформлення на нього земельної ділянки № [NUMBER] в цьому Товаристві, сплатив вступний внесок В травні 2023 року саме з ним головою СТ [PERSON] був укладений договір постачання електроенергії та сплачено кошти за підключення ділянки № [NUMBER] до електропостачання. В совїй заяві [PERSON] ,М засвідчив, що ознайомився з Статутом Товариства та зобов`язується його дотримуватися. Також в судовому засіданні було оглянуто оригінал особової справи на земельну ділянку № [NUMBER] СТ "Корабели", яку надав до огляду голова СТ Когут . В матеріалах цієї особової справи міститься заява [PERSON] , , а аткож заява , написана від імені [PERSON] , про то, що просить виключити її зі членів СТ та переоформити її ділянку № [NUMBER] на [PERSON] . Жодних документів на підтвердження особи [PERSON] ( копія її паспорту, пенсійного посвідчення тощо), матеріали справи не містять . При цьому суд звертає увагу, що казана заява написана рівним почерком, підпис на заяві також є чітким та рівним, візуально повністю відрізняється від підпису на розписці, яку надано позивачем, і візуально є ідентичним підпису доньки [PERSON] . [PERSON] , який навявний в матеріалах спадкової справи на посвідчениій нотаріальної заяві останньої. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка голова СТ "Корабели" [PERSON] . Суду пояснив, що до нього дійсно в вересні 2022 року зверталися [PERSON] та власник ділянки [ADDRESS] [PERSON] ( приходила з донькою ) та повідомили , що домовилися про продаж дачі. Він не питав за скільки. [PERSON] він знав, бо вона двічі приходила сваритися, знав про її намір продати дачу. Паспорт чи інші документи [PERSON] він не догадався перевірити, просто знав, що це вона і що вона є власником дачної ділянки № [NUMBER] . В його присутності вона написала заяву про її виключення з членів СТ та про включення [PERSON] до СТ як користувача ділянки № [NUMBER] . Розписувалася на заяві бабуся сама, але він точно не пам`ятає, може тоді відвернувся. Але ж вона сиділа в його кабінеті. Як передавалися гроші не бачив, при домовленостях не був присутній, документація попередня на цю ділянку відсутня. Суду надано розписку від 14 січня 2023 року, згідно змісту якої [PERSON] , отримала від [PERSON] суму у 1900 + 100 доларів США. За останньою виплатою суми зобов`язується переоформити документи на власність дачі на [PERSON] , оформив всі документи через нотаріуса. Як пояснила в судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] , приблизно наприкінці лютого 2023 року [PERSON] разом з нею та донькою відповідачки [PERSON] , прийшли до відповідачки з сумою 2500 доларів США з метою розрахуватися остаточно за придбану земельну ділянку № 85 та оформити договір купівлі-продажу цієї ділянки у нотаріуса. при цьому [PERSON] , відмовилася оформлювати договір, пояснивши це тим, що сподівається продати дачу після війни дорожче. На пропозицію повернути попередньо отриману суму коштів вона також відмовилася, мотивуючи тим, що гроші вже витратила. Не заперечувлал, що сам текст розписки писала саме вона на прохання [PERSON] , а остання, декілька разів потренувавшись на окремому папірчику, розписалася власноруч. Також в судовому засіданні було оглянуто відеозапис розмови [PERSON] з [PERSON] , та [PERSON] ( справжність відео сторони в судовому засіданні не заперечували) . Як слідує з наданого відеозапису - [PERSON] , зазначає, що дача не продається і не треба її вмовляти . гршей за дачу вона не брала, коли [PERSON] зазначає, що він клав гроші на стіл- відповідачє, що хай питає в того, хто ці гроші забирав. Заперчеує і факт написання будь-якої розписки. Коли з іншої кімнати жіночий голос ( сторони пояснили, що то була донька відповідчки [PERSON] ) зазначає, щоце її дача і мама обіцяла її продати - [PERSON] це заперечує, в категоричній формі продовжує відмовляти в продажі дачі в тому, що отримувала гроші за дачу. Пропонує [PERSON] спитати у того, з ким він домовлявся і кому передава гроші. Також на відео видно, зщо у [PERSON] , дійсно паралізована права рука, але вона вміло користується лівою рукою, допомагаючи притримувати предмети правою рукою. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідчаа та родичкою [PERSON] , остання заперечувала , що отримувала гроші за дачу, вона взагалі останнім часом боялася грошей, майже нек виходила з дому. Восени 2022 року до неї повернулася жити її донька [PERSON] , яка зловживала спиртними напоями, з того часу вона почала ображати матір,вчиняти до неї психологічне насилля.якщо хтось і брав гроші від миколи, то це [PERSON] , донька відповідчаки, отже вона і повнна, якщо таке дійсно було, повертати йому гроші. [PERSON] не мала наміру продавати цю дачу, не могла вона і ні писати розписку, ні підписуватися, оскільки права рука в неї була повністю паралізована. [PERSON] , була інвалідом першої групи безстроково з 2011 року, зазначено про її потребу в постійному сторнньому догляді. Також відповідачаем надано копії нотаріально посвідчених правочинів, учасником яких була [PERSON] , від 12.10.2017 року, від 16.03.2023 року (двіреність), від 16.03.2023 року ( заповіт). Нотаріусом засвідчено, що "внаслідок паралічу правої руки [PERSON] не може власноруч підписати цей правочин, за її проханням та у її пристуності правочин підписується третьою особою", також Заповіт від 16 березня 2023 року( через два місяці після підписанн, за твердженням позивача [PERSON] розписки про отримання грошей) посвідчувалися в пристуності двох свідків . Як вбачається зі Статут СТ "Корабели" Розділ 3 "Членство у садівничому товаристві" - прийом громадян у члени товариства провадиться за письмовою заявою вступаючого правлінням товариства та документу, підтверджуючого право його власності на садовий будинок або земельну ділянку. Рішення про прийом у члени товарситва приймається правлінням і набуває сили після затвердження його загальними зборами (зборами уповноважених) членів товариства. Отже, оскільки відповідних рішень відносно [PERSON] стосовно прийому його у члени СТ "Корабели" в устанволеноум Статутом порядку не приймалося, голова Правління нвідповідно своїх повноважень за ст. 4.15 Товариства взагалі не уповноважений прийматьи будь-яких рішень щодо як прийому у члени СТ, так і про виключенян з членів СТ - отже посилання позивача на його правомірність користування дачною ділянкою № [NUMBER] не приймаються судом до уваги. За такого, суд критично оцінює свідчення голови правління СТ "Корабели " [PERSON] , оскільки він значно первищив свої повноваження, видаючи членську книжку [PERSON] ,, як не власнику земельної ділянки, та приймаючи будь-яку оплату від останнього, атакож оскільки він навіть не намагався пересвідчитися в особі попереднього власника/користувача ділянки № 85 та справжності її особистого волевиявлення . Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина статті 2 ЦПК України). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).) Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).) Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23).) Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (див.: постанову Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, провадження № 12-42гс20). Аванс не має забезпечувальної функції, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (див.: пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч.1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить про те, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється у тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. На зазначеному наголошено в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 511/126/17 (провадження № 61-12099св24). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).) Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до вищенаведених норм права та сталої судової практики Верховного Суду аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню, якщо договір купівлі-продажу не укладено і товар не передано. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Загальні засади (принципи), зокрема добросовісність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України, якщо потерпіла особа знає, що в неї немає зобов`язання (немає обов`язку) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів У частині першій статті 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з частиною першою статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки на корсить покупця [PERSON] , не був укладений та нотаріально посвідчений, кошти стягувати згідно статті 1212 ЦК України (Постанова КЦС ВС від 27 листопада 2019 року у справі № 396/29/17). Тлумачення частини третьої статті651, частини четвертої статті653, пункту 3 частини третьої статті1212 ЦК Українисвідчить, щоякщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам)і згодом відмовилася від договору, товона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставіпункту 3 частини третьоїстатті 1212 ЦК України. Вказане підтверджується позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 25.03.2020 року (справа №537/4259/15-ц). Як слідує зі змісту позовних вимог , позивач зазначає, що він домовивися з [PERSON] про укладання у майбутньому договору про купівлю-продаж нерухомого майна, а саме садової ділянки № [NUMBER] в СТ "Корабели" за 4500 доларів США , а тому сплачена ним відповідачці сума грошових коштів у розмірі 2 000,00 доларів США є авансом, який підлягає обов`язковому поверненню позивачу, так як відбулося невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс. Відповідач заперечує як факт отримання самою [PERSON] коштів від позивача, так і факт пілдписання нею розписки про отримання цих коштів від 14.01.2023 року . На підтвердження цього представник відповдіача надав документи на підтвердження того, що [PERSON] не могла фізично самостійно підписувати будь-які документи, оскільки л 2011 року є інвалідом 1 групи саме в зв`язку з паралічем рук .Також укладені відповідачкою нотаріально посвідчені угоди в 2017 році та в березні 2023 року ( через два місяці після наданої розписки) підписані віж її імені третьої особою, та нотаріусом в устанволеному законом порядку засвіжчено фізична неможливість [PERSON] підписувати документи у зв`язку з паралічем правої руки. Суд погоджується з твердженням позивача , що у спірних правовідносинах порушено права позивача, який не реалізував очікувань на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, передавши за нього авансовий платіж. Проте позивачем не доведено, що отримання 2000 доларів США відбувалося саме відповідачкою [PERSON] , до якої і пред`явлені були позовні вимоги, як і існування домовленостей саме з [PERSON] щодо майбутнього укладення договору купівлі-продажу садової ділянки - адже судом встановлено , що юридично значущих дій на підтвердження свого наміру саме [PERSON] не вчиняла. Суд критично ставиться від її начеб-то відмови від членстава в СТ і волевиявлення на переоформлення дачі на [PERSON] - з вищевикладених підстав. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON] про те, щ він протягом півроку передавав відповідачці по 100 доларів щотиждня, не беручи від неї при цьому жодних підтверджень про отримання коштів - оскільки сильно їй довіряв. Сумнівним є домовленості про передачу коштів у загальному розмірі 4500 доларів США (за його твердженням) на майже рік вперед в період військових дій на території [PERSON] та з огляду на похилий вік отримувача цих коштів - без жодного на те документального підтвердження. Так, фактично єдиним допустимим доказом отримання відповідачкою грошових коштів є розписка від 14 січня 2023 року, оскільки показами свідків факт передачі коштів не може бути підтверджений. Проте, наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що [PERSON] мала параліч правої рукиі фізично не моглла підписувати документи ( і таке вбачається на відео, оглянутому в судовому засіданні, де дійсно видно, що [PERSON] позбавлена була мілкої мотрики правої руки, що необхідно для вчинення підпису - ще і достатньо маленького та деталізованого ) що ставить під сумнів підписання цієї розписки відповідачем ( написання самого тексту розписки було здійснено свідком [PERSON] - що сторони не заперечували). Проте, рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Отже, факт отримання цих коштів саме [PERSON] від позивача останнім не доведено в силу вимог процесуального закону (статті 12, 81 ЦПК України). Отже, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог , заявлених саме до [PERSON] , що є підставою для відмови у задоволенні позову . Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., понесені ним при поданні позову, відшкодуванню за рахунок відповідчаа не підлягають.

Outcome: dismissed