Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

05.07.2025 представник позивача [PERSON] адвокат Беницька Марина Олександрівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 14 лютого 2025 року сторони зареєстрували шлюб у Білгород-Дністровському відділі РАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 лютого 2025 року. В шлюбу перебувають по теперішній час. У шлюбі позивачка завагітніла та на даний час термін вагітності складає 30 (тридцять) тижнів, вона перебуває на обліку у жіночій консультації. Термін вагітності підтверджується довідкою з КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 22.07.2025 року. З липня 2025 року позивачка з відповідачем проживають окремо, оскільки відповідач відноситься до неї з неповагою, не дивлячись на вагітність. Їхня сім`я фактично розпалася, з часу залишення сім`ї відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на утримання позивачки під час вагітності, хоча має таку можливість,оскільки він є фізично здоровий та працездатний, працює та зареєстрований як ФОП. На даний час позивачка не працює і вже зовсім через невеликий проміжок часу вона буде вимушена піти у відпустку в зв`язку з пологами, а потім по догляду за дитиною. Позивачка є вагітною, а це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач працює на СТО, займається шиномонтажем, постійно має додатковий та мінливий дохід. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати допомоги позивачці на утримання у зв`язку з вагітністю, вона вимушена звернутися до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 30 липня 2025 Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Беницька М.О. у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі 14 лютого 2025 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №36. Станом на день подання позову до суду, а саме станом на 25.07.2025 року позивачка знаходиться на 30 тижні вагітності, що підтверджується заключенням гінеколога КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 22.07.2025 року. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84\~СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч. 1ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач здоровий та працездатний, а також згідний сплачувати аліменти на утримання дружини під час вагітності. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене, обмеження позивачки у можливості самостійно працювати, у зв`язку із вагітністю, та те, що відповідач є працездатним, отримує дохід та може надавати допомогу, та не заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини в період вагітності, тому суд вважає за необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень. Згідно п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. На підставі ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved