Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

21.07.2025 директор ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] . Позовна заява мотивована тим,\~що 13.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3554594, а також договір факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023. Також 08.11.2021 між ТОВ "ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2353621650-145714, а також договір факторингу № 07/03/23 від 07.03.2023. За вказаними договорами відповідач отримав кредит на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 3554594 від 13.08.2021 позивач зобов`язався надати кредит позичальнику для власних потреб, що складає 9000,00грн., на строк 15 днів, відсоткова ставка 5,0% за кожен день на суму фактичного залишку. Позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника 9000,00 грн. Відповідно до умов договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2353621650-145714 від 10.03.2023 позивач зобов`язався надати кредит позичальнику для споживчих потреб, що складає 1500,00грн., на строк 24 місяці, відсоткова ставка 53978,70 % річних. Позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника 1500,00 грн. 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 3554594 від 13.08.2021, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором № 3554594 від 13.08.2021. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором, яка станом на 10.03.2023 складає 25441,95 грн., з яких 5094,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19717,95 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 630,00 грн. борг за комісією. 07.03.2023 між ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги № 07/03/23/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 2353621650-145714 від 09.01.2020, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та [PERSON] . Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором, яка станом на 16.06.2025 складає 7000,50 грн., з яких 1500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 5440,50 грн. заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку. У зв`язку із вищенаведеним просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 22.07.2025 відкрито спрощене провадження по справі. В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект центр» не з`явився, до суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в чергове призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлено належними чином, про причини неявки суд не повідомлено, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надано. Також суд зазначає, що на електронну адресу суду 13.08.2025, 19.08.2025 та 08.09.2025 надходили відскановані заяви від імені [PERSON] про відкладення розгляду справи. Разом з тим такі заяви належним чином не підписані електронним підписом сторони та залишаються без розгляду. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3554594, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах фінансового кредиту для задоволення власних потреб. Відповідно до умов цього договору сума кредиту складає 9000,00 грн., в межах 15 строку з 13.08.2021, зі сплатою комісії 630,00 грн. та нарахованих відсотків 5,0 % за кожен день на суму фактичного залишку. Договір укладено в електронній формі, який розміщено в особистому кабінеті позичальника та є офертою, що акцептований відповідачем 13.08.2021, шляхом відправлення товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором L17448. Матеріалами справи підтверджено, що перерахування 9000,00 грн. відповідачу відбулось шляхом транзакції 13.08.2021 на картку 5489 68….4994. Також, 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 3554594 від 13.08.2021, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18055,65 грн., з яких 5094,00грн. сума основного боргу, 12331,65 грн. заборгованість по процентам, заборгованість по комісії 630,00 грн. Також, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 3554594 від 13.08.2021, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до договору відступлення права вимоги, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25441,95 грн., з яких 5094,00 грн. сума основного боргу, 19717,95 грн. заборгованість по процентам, заборгованість по комісії 630,00 грн. Також, 08.11.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2353621650-145714, відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти на умовах фінансового кредиту для задоволення власних потреб. Відповідно до умов цього договору сума кредиту складає 1500,00 грн., на строк 24 місяці, відсоткова ставка 53978,7 % річних. Договір укладено в електронній формі, який розміщено в особистому кабінеті позичальника та є офертою, що акцептований відповідачем 08.11.2021, шляхом відправлення товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором N2SHGBW6. Матеріалами справи підтверджено, що перерахування 1500,00 грн. відповідачу відбулось шляхом транзакції 08.11.2021 о 15:21 на картку 5489 68….4994. Також, 07.03.2023 між ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 07/03/23/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 2353621650-145714 від 09.01.2020. Відповідно до змісту реєстру боржників, що є додатком до цього договору, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 1560,00грн., з яких 1500,00грн. сума основного боргу, 60,00грн. заборгованість по процентам. Розмір боргу по договору № 2353621650-145714 від 08.11.2021 станом на 16.06.2025 складає 7000,00 грн. в т.ч. 1500,00 грн. борг за тілом кредиту, 5500,50 грн. заборгованість по процентам. Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договорами зазначеними вище належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права і інтереси ТОВ «Коллект Центр», що набуло право вимоги до відповідача саме по вказаних вище договорах. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~та Законом України «Про електрону комерцію». Згідно ч. 1ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048\~ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями,підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями\~ст.\~12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст.83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Щодо заявленого позивачем розміру позовних вимог за вказаними вище договорами та правових підстав для їх стягнення то суд приходить до наступних висновків. ТОВ «Коллект Центр» навело розрахунок боргу по договору № 3554594 від 13.08.2021 в загальній сумі 25441,95 грн. в т.ч. за тілом кредиту 5094,00 грн., за відсотками 19717,95 грн., за комісією 630,00 грн., що відповідає витягу з реєстру боржників від 10.03.2023 до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/1 від 10.03.2023; по договору №2353621650-145714 від 08.11.2021 в загальній сумі 7000,50 грн. в т.ч. за тілом кредиту1500,00 грн., за відсотками 5500,50 грн. Надані позивачем розрахунки заборгованості є логічними, послідовними та відповідають матеріалам справи, розмір заборгованості відповідачем фактично не оспорюється. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за договором № 3554594 від 13.08.2021 в загальній сумі 25441,95 грн. та за договором № 2353621650-145714 від 08.11.2021 в загальній сумі 7000,50грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч.3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, заявку №46 від 02.06.2025, витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 13000 гривень. Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 ПОРЯДОК ЗДІЙСНЕННЯ РОЗРАХУНКІВ Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна. Згідно Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 сторони погодили, на виконання заявки №46, надання усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість - 2000, ціна 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 3 год., вартість 3000, ціна - 9000 грн. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved