Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] й, згідно уточнених вимог, просила суд постановити рішення, яким зобов`язати відповідача зрізати горіх, який росте на земельній ділянці відповідача, посаджений відповідачем та створює загрозу руйнуванню її будинку і загрозу її життю; також стягнути понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору при поданні позову до суду. В обґрунтування позову зазаначено, що вона (позивачка) є власником будинковолодіння у [ADDRESS] . Її сусід відповідач [PERSON] посадив дерево горіха на відстані 0,4 метри від огорожі, яка розділяє їх земельні ділянки і на відстані 3,35 м від кута її житлового будинку. Вказане дерево затіняє світло для будинку та унеможливлює використання земельної ділянки за її призначенням обслуговування житлового будинку. У нижній частині її будинку з`явилася тріщина, можливо від підземного розростання коренів багатолітнього дерева та підриву фундамента будинку. Окрім того дерево несе загрозу у вигляді можливого попадання гілок на її будинок та його руйнування. На її неодноразові прохання усунути загрозу руйнування будинку, відповідач не відреагував. У відповіді на відзив відповідача, позивачка також вказала, що у її будинку, попри сухе і спекотливе літо, від дерева горіха мокра стіна, зі стелі обвалилася штукатурка, тому що горіх створює тінь, земля сиріє і не просихає. Горіх з кожним роком росте та збільшується у розмірах, як стовбур, так і гілки. Листя та гілки горіха утворюють на даху будинку та на подвір`ї перегній, постійну вологу та цвіль. А корінь горіха руйнує фундамент та стіни будинку. Також зазначила що відповідач порушує державні будівельні норми; горіх несе загрозу життю і її здоров`ю, може впасти на будинок. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити й ухвалити судове рішення, яким зобов`язати відповідача зрізати дерево. Підтримала подані нею суду заяви по суті справи. Загалом, у вступному слові дала пояснення, які за своїм змістом аналогічні обґрунтуванню заявлених вимог, викладених у її позовній заяві та повідомлених нею суду у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Подав відзив на позов, який обґрунтував таким: позивачка не надала суду документів на право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться її будинковолодіння, така земельна ділянка на даний час є комунальною власністю Бережанської міської ради. Дерево горіха не може створювати тінь чи гілки з нього не можуть падати на згадану земельну ділянку, оскільки, як зазначає сама позивачка, горіх росте на відстані 0,4 метра до його огорожі, а відстань від її будинку до огорожі становить 3,35 м., що разом складає 4 м на рівні покрівлі і, крім цього, стовбур горіха нахилений на 70 градусів в сторону його (відповідача) земельної ділянки. Також зазначив. що придбав будинковолодіння у 2001 році, а у 2014 році отримав свідоцтво про право власності і попередні власники посадили усі насадження, які на даний час є на його земельній ділянці, у тому числі й спірний горіх. Загалом, у вступному слові дав пояснення, які за своїм змістом аналогічні обґрунтуванню запречень проти позову, викладених у відзиві на позов та повідомлених ним суду у підготовчому засіданні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке. Як вбачається із реєстраційного посвідчення Бережанського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, 1\\2 частина житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі нотаріально посвідченого 24 листопада 1995 року договору дарування, за реєстром №3172 ( а.с.7). Відомостей про право власності позивачки на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок із надвірним будівлями суду не повідомлено. Більш того, сама позивачка неодноразово наголошувала суду, що правовстановлюючого документу (про її право власності на вказану земельну ділянку) у неї немає. Згідно із відомостями у свідоцтві про право власності, індексний номер 22543973, земельна ділянка по [ADDRESS] з кадастровим номером 6120410100:04:006:0247, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна) ділянка площею 0,0813 га, на праваі приватної власності у цілому належить [PERSON] (а.с.44). Так, як вбачається із реєстраційного посвідчення Бережанського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, жилий будинок (у цілому) з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності згідно договору дарування, посвідченого нотаріально 20 квітня 2001 року за реєстром №986 ( а.с.44 ( зворот)). Як вбачається із відповіді Бережанської міської ради від 06 червня 2022 року за вих.№1272\\03-34, наданої [PERSON] , - «…Комісією встановлено, що відстань від кута житлового будинку [PERSON] до стовбура горіха становить 3.30 м, від кута будинку до спільної межі з гр. [PERSON] (житель [ADDRESS] ) 0,30 м, а від спільної межі до стовбура горіха 0,30 м. Комісія рекомендувала [PERSON] звертатися в ліцензовану організацію для визначення причини появи тріщини на фасаді її житлового будинку; вирішувати спірні питання з сусідами на засадах добросусідських взаємин або у судовому порядку… Висновки комісії носять рекомендаційнимй характер, оскільки [PERSON] є власником своєї земельної ділянки…» ( а.с. 19). У акті комісійного розгляду заяви [PERSON] , жительки [ADDRESS] від 31 січня 2022 року, зазначено, що дерево породи горіх росте на куті земельної ділянки гр. [PERSON] , яка межує із земельною ділянкою заявниці [PERSON] . Відстань від кута житловоо будинку гр. [PERSON] до стовбура горіха становить 3,30 м, від кута будинку до спільної межі з гр. [PERSON] - 3,0 м., а від спільної межі до стовбура горіха 0,30 м.( а.с.20). Актом обстеження присадибної земельної ділянки гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 23 листопада 2021 року, за наслідками розгляду заяви [PERSON] , жителя [ADDRESS] , комісійно встановлено, що «…присадибна земельна ділянка (сусідки [PERSON] ) не приватизована, а знаходиться в користуванні [PERSON] на [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів. Земельна ділянка сильно забур`янена та заросла самосіяними плодовими та дикоростучими деревами і кущами, … засмічена побутовими відходами (склобій, залишки побутової техніки), які знаходться впритул до межі присадибної ділянки заявника ( [PERSON] )… рекомендовано [PERSON] привести земельну ділянку у належний санітарний стан до 30 грудня 2021 року та в подальшому оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку та використовувати її за цільовим призначенням ( а.с. 46). Актом комісійного розгляду заяви [PERSON] , жительки [ADDRESS] від 31 серпня 2021 року, комісійно встановлено, що « близько спільної межі з [PERSON] росте горіх на куті земельної ділянки. Крона горіха зі сторони подвір`я [PERSON] почищена, всі гілки обрізані. На житловому будинку [PERSON] - тріщина з протилежної сторони подвір`я по відношенню до горіха. На подвір`ї заявниці виявлено зарості чагарника та дерев, які виступають за межі домогосподарства та поширюються на [ADDRESS] , тобто на землі загального користування, які є власністю міської ради. Все подвір`я вкрите бур`янами та самосівом плодових дерев. Територія вулиці в межах земельної ділянки [PERSON] вкрита бур`янами на висоту огорожі. … Рекомендовано [PERSON] привести у належний санітарний стан територію власного домогосподарства та прибрати прилеглу до свого двору територію … звернутися в ліцензовану організацію для визначення причини появи тріщини у фасаді житлового будинку; вирішувати спірні питання з сусідами на засадах добросусідських взаємин або у судовому порядку ( а.с. 47). Як вбачаться з акту обстеженя земельної ділянки від 05 вересня 2024 року, комісією у складі працівників Бережанської міської ради та поліції, проведено обстеження земельної ділянки [PERSON] , по [ADDRESS] та встановлено, що дерево породи горіх, розміщене на земельній ділянці [PERSON] зі сторони сусідки [PERSON] .. Сформована крона стовбура дерева, де жодна гілка від стовбура не виходить на земельну ділянку [PERSON] . Інших дерев на цій земельній ділянці з цього боку не виявлено. Цільове призначення земельної ділянки - для для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), також використовується для вирощування городини. Візуально земельна ділянка сусідки [PERSON] вщент заросла та захаращена рослинністю… Земельна ділянка за адресою [ADDRESS] із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), не приватизована, кадастровий номер не присвоєно. Комісією вирішено письмово повідомити [PERSON] про проведення благоустрою на земельній ділянці згідно норм ДБН до 01 жовтня 2024 року. У разі не виконання цього пункту притягувати до адміністративної відповідальності. Дотримуватися правил добросусідства, або у разі незгоди, спір вирішувати у судовому порядку ( а.с. 75). У судовому засіданні також оглянуті фотографії, надані позивачкою [PERSON] . Згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006р. затверджені «Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України». Вказаними Правилами передбачено, що відстань від стовбура дерева з кроною не більше 5м. до зовнішніх стін будівель і споруд має складати 5 метрів. Вирішуючи справу суд враховує, що сторонами не заперечувалася наявність дерева горіха на відстані від будівлі, яка фактично не відповідає нормативним актам, поряд з цим, про розмір крони цього дерева, суду не надано жодних відомостей. Також судом встановлено, що вказане дерево росте понад 20 років, тобто існувало на час набуття відповідачем [PERSON] права власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Із досліджених документів не вбачається, що гілки дерева горіх нависають над крівлею будинку позивачки та руйнують її, чи стіни її житлового будинку, чим будь яким іншим чином негативно впливають на власність позивачки, чим створюються перешкоди у користуванні позивачкою її будинком. За відсутності доказів причинного зв`язку між впливом коріння дерева на руйнування будинку позивачки, суд приходить до висновку, що вимога про зрубання дерева задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Як вбачається з вимог ст. 109 ЗК України, дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. Отже, нормами Земельного кодексу України не заборонено знаходження дерев на межі чи біля межі земельних ділянок. Виходячи з вищевикладеного, вимоги про ліквідацію дерев можуть пред`являтися у разі їх знаходження на спільній межі і лише в тому випадку, якщо вони не є межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. У інших випадках застосовуються вимоги ст. 105 ЗК України. При розгляді справи, позивачкою не надано доказів знаходження спірного дерева на спільній межі її та відповідача будинковолодінь, більш того позивачкою взагалі не надано доказів належності їй на праві власності чи на праві користування земельною ділянки, у користуванні якою, зі слів позивачки їй і чиняться перешкоди і на яку згубно впливає спірне дерево. Положеннями ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Позивачкою не надано доказів на підтвердження жодного з передбачених даною нормою закону порушення і необхідності застосування конкретного заходу для захисту порушеного права. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з встановленого, позивачкою не надано доказів того, що спірне дерево горіха порушує її право на земельну ділянку чи її будинководіння, чи на її життя та здоров`я Згідно з п. г ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що стороною позивача не підтверджено належними доказами доводи про те, що дерево горіха, розташоване на земельній ділянці відповідача, порушує права позивачки на користування (не належною їй і не наданою ій у визначеному законом порядку) земельною ділянкою та\\або руйнує її житловий будинок, чи несе життю та здоров`ю позивачки. Також суд вважає непідтвердженою й необхідність застосування заявленого у позові способу захисту порушеного (зі слів позивачки) права, який суд розцінює як крайній захід, а саме зобов`язання відповідача спиляти дерево. Обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог, не доводяться ні наданими нею актами обстеження земельних ділянок сторін, ні наданими нею фотографіями, ні заповітом позивачки, у якому вона вказала, що заповідає належну їй земельну ділянку своєму сину і вважає таке своє заповідальне розпорядження доказом її права власності на цю землю. Суд констатує, що твердження позивачки, що саме відповідач [PERSON] , а не попередній власник, посадив спірне дерево на території належного йому господарства, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У судовому заіданні також не доведено, що позивачка є власником земельної ділянки, з приводу користування якої вона фактично вимагає усунути перешкоди, шляхом зрізання спірного дерева. Як вважає суд, на підтвердження таких фактів, сторона позивача не надала суду належних доказів. Оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, відтак і судові витрати, понесені позивачкою, слід залишити за нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed