Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт смерті своєї матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Луганськ. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю заявника. Зазначає, що [INFO] у місті Луганськ мати заявника померла. Окрім свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції 25 червня 2025 року, довідки про смерть № С-01988, виданої 25 червня 2025 року Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції, медичного свідоцтва про смерть [PERSON] , Серія 43 № 277000895, інших документів на підтвердження факту смерті своєї матері заявник не має, внаслідок чого не може здійснити державну реєстрацію смерті матері та отримати свідоцтво про смерть. З огляду на зазначене, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 року визначено суддю Левицьку Т.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 11 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У судове засідання учасники справи не з`явились, до суду направили клопотання про розгляд справи без їх участі. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , а саме: свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON] , видане у місті Луганськ, довідку про смерть № С-01988, видану 25 червня 2025 року у місті Луганськ, медичне свідоцтво про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] , паспорт на ім`я [PERSON] Серія [NUMBER] , картку фізичної особи - платника податків на ім`я [PERSON] , пенсійне посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] від 14.11.1968 року, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану [PERSON] від 12.08.2016 року № 905007979, паспорт на ім`я [PERSON] , Серія [NUMBER] , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я [PERSON] , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану [PERSON] від 04.11.2014 року № 3010-1177, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.1968 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Луганськ. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується: свідоцтвом про смерть [NUMBER] [PERSON] , видане Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції 25 червня 2025 року; довідкою про смерть № С-01988, виданої Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції 25 червня 2025 року, медичним свідоцтвом про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] . Відтак, заявник позбавлений можливості інакше, ніж через рішення суду підтвердити факт смерті своєї матері. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року /з відповідними змінами/. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року /з відповідними змінами/, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Перелік таких об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). З урахуванням наведеного, а саме того, що встановлення зазначеного у заяві факту має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті матері заявника та отримати відповідне свідоцтво про смерть. При цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Outcome: approved