Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У квітні 2025 року від представника АТ «Ідея Банк» до суду надійшов вищевказаний позов, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором в розмірі 98 352,20 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 19.12.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С08.232.72752 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки за умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого відповідач отримала кошти шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, однак останній свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 21.05.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 19.06.2025. У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відносно заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.12.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С08.232.72752 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки за умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] та надано кредит у розмірі 5 000 грн шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку під 48% річних, максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн. В матеріалах справи наявні також заява позичальника, згода на доступ до кредитної історії та на передачу інформації третій стороні, довідка-повідомлення з детальним розписом сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, Публічна пропозиція, Договір КБОФО, довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка по рахунку клієнта [PERSON] та вимога про усунення порушення. При вирішенні справи суд виходить з наступного. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Згідно наявного у справі розрахунку у відповідача наявна прострочена заборгованість за договором № С08.232.72752 від 19.12.2016 в загальному розмірі 98 352,20 грн, з яких: 43 300 грн - прострочений борг; 55 052,20 грн - прострочені відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved