Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

В червні 2022 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», в особі свого представника Семененко А.О., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.11.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування майна № DNHENBR-20AJ380. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним у договорі, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до умов даного договору страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку га користь страхувальника страхове відшкодування. 08.06.2021 стався страховий випадок, а саме - вищевказану квартиру було затоплено з квартири, яка знаходилась поверхом вище, згідно з Актом про залиття квартири, залиття сталося в результаті незадовільної заміни рушникосушарки, в квартирі 35 , яка розташована над затопленою квартирою. На підставі даних заяви та наданих страхувальником документів було складено страховий акт № ARX2799364 від 14.06.2021 та позивачем здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 20000,00 грн. Зазначає, що відповідач відшкодувала у самостійному порядку страхувальнику 5000,00 грн і разом з листом-відповіддю отримано копію розписки від страхувальника, згідно з якою [PERSON] не має майнових вимог до відповідача. Повідомив, що сума у розмірі 5000,00 грн була відшкодована АТ СК «АРКС» страхувальником. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 15000,00 грн та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2022 відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , про відшкодування шкоди, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2025 клопотання представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - Семененка Андрія Олеговича про залучення співвідповідача у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди - задоволено. Залучено до участі по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якості третьої особи: [PERSON] ( [INFO] ; місце проживання: [ADDRESS] ). Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористалася своїм правом та направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. У жовтні 2022 відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідно до розписки, [PERSON] не тільки отримала відшкодування від відповідача у розмірі 5000,00 грн, а й претензій до відповідача не має. Вважає, що позовні вимоги є неправомірними та такими, що суперечать оферті № 228 від 19.01.2020, Правилам № 007 добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ та Правилам № 002 добровільного страхування майна та Закону України «Про страхування». У жовтні 2022 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що як тільки страховику стало відомо, що відповідач виплатила розмір компенсації за залиття у розмірі 5000 грн, страхувальнику було надіслано претензії з вимогою повернути вказані кошти, що відповідно було здійснено. Розмір вимоги до відповідача був зменшений з 20000 грн до 15000 грн, тобто зменшений на розмір виплати, що була здійснена відповідачем страхувальнику самостійно. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.11.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування майна № DNHENBR-20AJ380. Предметом вказаного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним у договорі, саме - квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 08.06.2021 відбулось залиття квартири [ADDRESS] , причина залиття: власники квартири №35 самостійно, без узгодження з адміністрацією ЖЕД-109 проводили роботи по заміні рушникосушарки. Роботи були виконані неякісно, в результаті чого сталося від`єднання рушникосушарки від стоякового трубопроводу, що підтверджується Актом ЖЕД-109 від 10.06.2021. Згідно Акту ЖЕД-109 від 10.06.2021 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих страхувальником документів, складено страховий акт № ARX2799364 від 14.06.2021. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 20000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 790110 від 15.06.2021. 08.07.2021 сином [PERSON] було передано суму у розмірі 5000,00 грн особисто [PERSON] , що підтверджується розпискою та не заперечується сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, договір № DNHENBR-20AJ380 від 19.11.2020 укладено відповідно до Оферти № 228 від 19.01.2020, яка розміщена на офіційному сайті Приватного акціонерного товариства «СК «АРКС». Відповідно до п. 15.8 договору Оферти № 228 від 19.01.2020, страхувальник (вигодонабувач) зобов`язаний повернути страховику отримане страхове відшкодування або його відповідну частину, якщо виявиться така обставина, що за законом або відповідно до Правил цілком або частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування. Розмір вимоги до відповідача був зменшений з 20000 грн до 15000 грн, тобто зменшений на розмір виплати, що була здійснена відповідачем страхувальнику самостійно. Відповідно страхувальником було порушено п. 15.8 вказаної оферти, саме у частковому позбавленні страхувальника права на страхове відшкодування, проте в подальшому таку право було відновлено в частині розміру сплаченої компенсації. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтями 151, 177, 179 ЖК України та ст. 322 ЦК України передбачено обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися санітарно-технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 № 572. Зокрема, п. 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень, технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Частинами 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує: власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам ті гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Положеннями ст. 190 ЖУ України встановлено, що підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинках ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Згідно п. 4 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика відшкодування є: отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні. Пунктом 15.10 Оферти передбачено, що розмір збитку визначається страховиком або уповноваженою ним особою шляхом проведення експертної оцінки (дослідження) або складання розрахунку суми страхового відшкодування за допомогою внутрішніх інструментів страховика. Кожна із сторін має право на проведення незалежної експертизи. Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особи, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, страхувальник не порушив вимоги п. 4 ст. 26 Закону України «Про страхування», так як страхувальник не отримав повного розміру страхового відшкодування, яке розраховується відповідно до вимог п. 15.10 Оферти, тому до страховика правомірно переходить право вимоги, за ст. 27 Закону України «Про страхування», у межах фактичних затрат, які складають 20000,00 грн. Так як страхувальником було порушено п. 15.8 Оферти, він відшкодував отриманий розмір компенсації який складає 5000,00 грн, в свою чергу 15000 - це розмір шкоди, який повинен бути компенсований винною у настанні страхової події особою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в розмірі 15000,00 грн було сплачено позивачем, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної у настанні страхової події особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved