Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської регіональної торгово-промислової палати, в якій просить: стягнути з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь [PERSON] вихідну допомогу в сумі 67500,00 грн та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період 04 грудня 2024 року по 22 січня 2025 року в сумі 25568,18 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 12 вересня 2024 року відбулися позачергові Загальні збори членів Одеської регіональної торгово-промислової палати, рішення яких були оформлені протоколом б/н. Також 12 вересня 2024 року відбулося засідання обраної загальними зборами Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати, рішення якої було оформлено протоколом №1. За наслідком проведення позачергових Загальних зборів ОРТПП 12.09.2024 був сформований новий склад Ради Палати, який в цей самий день обрав Президію Палати, Президента Палати, першого віце-президента та віце-президентів ОРТПП . Починаючи з 13 вересня 2024 року [PERSON] почала працювати на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати. 23 грудня 2024 року на поточний банківський рахунок [PERSON] від ОРТПП надійшла грошова сума у розмірі 8 229 гривень 79 копійок, у призначені платежу було зазначено «виплата розрахункових при звільнені ОРТПП згідно відомості №1 від 20.12.2024 код авторизації 49796Н». 27 грудня 2024 року на поточний банківський рахунок [PERSON] від ОРТПП надійшла грошова сума у розмірі 1284 гривень 99 копійок, у призначені платежу було зазначено «виплата заробітної плати ОРТПП згідно відомості №5 від 26.12.2024 грудень 2024 р., код авторизації 7745Н0». Оскільки ані станом на 23.12.2024, ані станом на 27.12.2024 року [PERSON] наказ про звільнення не вручався, 17.01.2025 адвокат Семенова Н.С. в інтересах позивачки звернулася до відповідача з адвокатським запитом щодо надання їй належним чином завіреної копії наказу про звільнення [PERSON] , повідомлення про суми, нараховані та виплачені [PERSON] при звільненні. 23 січня 2025 року представник позивачки отримала від ОРТПП відповідь на свій адвокатський запит, до якої були долучені завірена копія Наказу №08-2911/О від 03.12.2024 про звільнення [PERSON] з посади першого віце-президента ОРТПП з 03.12.2024 на підставі пункту 5 частини 1 ст. 41 КЗпП України та розрахунковий листок за грудень 2024 року, згідно з яким [PERSON] було нараховано заробітну плату за минулий період в сумі 10714,29 грн та компенсацію за невикористані відпустки в сумі 1805,15 грн, всього 12519,44 грн, а виплачено з урахуванням утриманого прибуткового податку та військового збору 9639,97 грн. При цьому на порушення ст. 44 КЗпП України позивачці не була виплачена вихідна допомога у розмірі шестимісячного середнього заробітку, а на порушення ст. 47 КЗпП України в день звільнення позивачці не були видані копія наказу (розпорядження) про її звільнення та письмове повідомлення про нараховані та виплачені їй під час звільнення суми. Відповідач від досудового врегулювання спору ухилився, суми, які підлягають виплаті у разі звільнення працівника з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП України, [PERSON] не виплатив, у зв`язку з чим у позивачки виникло право на звернення до суду з позовом про вихідну допомогу в сумі 67500 грн. (6 місяців х 11250 грн) та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період 04 грудня 2024 року по 22 січня 2025 року в сумі 25568,18 грн. (11250 грн. (заробітна плата [PERSON] ) / 44 дні (робочі дні жовтня та листопада 2024 року) х 50 днів (кількість днів з 04.12.2024 року по 22.01.2025 року). Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 27 - 28). \~ \~ \~ \~26.03.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Логовського В.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що Одеська регіональна торгово-промислова палата не визнає позов [PERSON] та заперечує проти його задоволення. 12.09.2024 за участі представників колишніх членів ОРТПП відбулося зібрання, яке зацікавлені особи намагаються видати за Загальні збори членів ОРТПП. Незважаючи на наявність чинних Ради Палати та Президента Палати, «ініціативна» група членів та колишніх членів ОРТПП, прийняли рішення щодо зміни персонального та кількісного складу Ради Падати та Президента Палати, зокрема, призначивши себе на ключові посади цих органів. Скликання та проведення нібито «Загальних зборів членів ОРТПП» та «Ради Плати» 12.09.2024 було здійснено з порушенням вимог законодавства України та Статуту ОРТПП, а рішення, оформлені Протоколом від 12.09.2024 та Протоколом № 1 Ради Палати, відповідно недійсними. Президія ОРТПП не була залучена до організації чи скликання зібрання, яке відбулося 12.09.2024. Цей захід являв собою зібрання представників колишніх членів ОРТПП, яке зацікавлені особи охарактеризували як «Загальні збори членів Палати». При цьому, Рада Одеської регіональної торгово-промислової Палати не приймала рішення про проведення позачергових Загальних зборів 12.09.2024, у зв`язку з чим, їх скликання, організоване особами, які не представляють дійсних членів Палати, було самовільним та протиправним. Наказом № 122/ЛП від 25.09.2024 за підписом «новообраного» Президента Крикливого М.Ф. на підставі Рішення Ради ОРТПП від 12.09.2024 призначено [PERSON] на посаду Першого віцепрезидента з 26.09.2024 за основним місцем роботи, на умовах неповного робочого часу з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу. 25.09.2024 ОРТПП направило до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту, в якому зазначено, що [PERSON] належить до категорії працівників за сумісництвом. 27.11.2024 відбулося засідання повноважного складу Загальних зборів членів Одеської регіональної торгово-промислової палати. Згідно Протоколу № 1 (продовження) звітно-виборних позачергових Загальних зборів членів Одеської регіональної торгово-промислової палати від 27.11.2024, Загальними зборами, серед іншого, прийнято рішення: у зв`язку з невизнанням результатів позачергових Загальних зборів ОРТПП від 12.09.2024 про обрання керівних органів внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення [PERSON] з посади Президента ОРТПП (шляхом припинення повноважень); припинити повноваження членів Ради та Ревізійної комісії ОРТПП. Крім того, з Протоколу № 1 засідання Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 03.12.2024 вбачається, що цього дня Радою ОРТПП було прийнято рішення припинити повноваження членів Президії ОРТПП, яка діяла з 12.09.2024 по 27.11.2024, у зв`язку з обранням та призначенням на засіданні позачергових Загальних зборів від 27.11.2024 нового складу членів Ради ОРТПП. Таким чином, повноваження усього складу Ради та Президії ОРТПП, до складу яких, як стверджується, входила позивач, були припинені. Також зазначив, що 02.12.2024 та 03.12.2024 уповноваженими представниками ОРТПП було складено акти про відсутність [PERSON] на її робочому місці. Наказом № 08-2911/О від 03.12.2024, виданим уповноваженим Президентом ОРТПП [PERSON] , [PERSON] було звільнено з посади на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Підставою для цього стали рішення позачергових загальних зборів членів ОРТПП, зафіксоване у Протоколі № 1 від 27.11.2024, а також рішення Ради ОРТПП від 03.12.2024. Таким чином, у день звільнення, 03.12.2024, факт відсутності [PERSON] на робочому місці протягом усього робочого дня було документально підтверджено. 23.12.2024 ОРТПП направило на адресу проживання [PERSON] копію наказу про її звільнення рекомендованим листом. Проте, за даними відмітки АТ «Укрпошта» від 08.01.2025, лист повернувся відправнику з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про невручення документа адресату з причин, незалежних від відповідача. Також зазначив, що на підставі заяви [PERSON] від 14.03.2022 їй було видано трудову книжку особисто в руки, про що свідчить запис № 293 у Книзі обліку руху трудових книжок і вкладень до них працівників ОРТПП. Таким чином, обов`язок відповідача щодо видачі трудової книжки було виконано в повному обсязі у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Відсутність у позовній заяві чіткої деталізації щодо застосованого методу обчислення середнього заробітку [PERSON] суттєво ускладнює можливість перевірки обґрунтованості заявлених сум. Отже, без надання детального розрахунку, заявлені позивачем суми виглядають недостатньо обґрунтованими. З урахуванням викладеного, вважають, що твердження позивача про розмір середнього заробітку [PERSON] не відповідають критеріям належності та допустимості доказів у розумінні норм процесуального законодавства України. У зв`язку з цим, не можна визнати заявлені позивачем суми обґрунтованими (а.с. 32 37). 02.04.2025 на адресу суду від представника позивачки адвоката Семенової Н.С. надійшла сформована 01.04.2025 системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зокрема зазначила, що починаючи з 13 вересня 2024 року [PERSON] почала працювати на посаді Першого віце-президента Одеської регіональної торгово-промислової палати. Рішення позачергових Загальних зборів ОРТПП від 12.09.2024 та рішення Ради ОРТПП від 12.09.2024 на цей час є легітимними, а тому твердження відповідача про невизнання повноважень позивачки на посаді Першого віце-президента ОРТПП не заслуговують на увагу. [PERSON] була допущена до виконання роботи на посаді Першого віце-президента ОРТПП на підставі трудового договору, оформленого наказом від 25.09.2024 №122/ЛП, з відповідним повідомленням ГУ ДПС в Одеській області про прийняття позивачки на роботу за формою і порядком відповідно до постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту». Між [PERSON] та ОРТПП в будь-якому випадку виникли трудові відносини, в яких позивачка зобов`язалася виконувати роботу визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а ОРТПП зобов`язалася виплачувати їй заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. На позивачку в будь-якому випадку розповсюджуються всі державні гарантії, установлені законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, включаючи право на отримання вихідної допомоги під час звільнення та середнього заробітку за несвоєчасне вручення наказу про звільнення. Відсутність працівника на роботі в день звільнення не звільняє роботодавця від обов`язку вручення звільненому працівнику копії відповідного наказу про звільнення шляхом направлення його засобами поштового зв`язку. Посилання відповідача на те, що копія наказу про звільнення [PERSON] була направлена на її адресу поштою 23.12.2024, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами. Надані відповідачем копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення такими доказами не є, оскільки не містять інформації про вміст поштового відправлення. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця, працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. З урахуванням викладеного, позивачка має право на отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період 04 грудня 2024 року по 22 січня 2025 року в сумі 17260,92 грн (а.с. 75 76). У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, по розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивачки адвоката Семенової Н.С. на адресу суду надійшла заява, в якій просить провести розгляд прави за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~05 вересня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 12 вересня 2024 року відбулися позачергові Загальні збори членів Одеської регіональної торгово-промислової палати, рішення яких були оформлені протоколом б/н. За наслідками яких зокрема було обрано строком на п`ять років Раду ОРТПП в кількості 19 осіб (а.с 23). Також 12 вересня 2024 року відбулося засідання обраної загальними зборами Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати, рішення якої було оформлено протоколом №1, на якому були прийняті рішення: про призначення Президентом ОРТПП [PERSON] ; затверджено Першим віцепрезидентом ОРТПП [PERSON] ; покладено виконання обов`язків Генерального секретаря Ради і Президії на Першого віцепрезидента ОРТПП [PERSON] (а.с. 22). Наказом Президента [PERSON] № 122/ЛП від 25.09.2024 на підставі Рішення Ради ОРТПП (протокол Ради ОРТПП № 1 від 12.09.2024) призначено [PERSON] на посаду Першого віцепрезидента з 26.09.2024 за основним місцем роботи, на умовах неповного робочого часу з посадовим окладом у розмірі 22500 грн з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу (а.с. 38). 25.09.2024\~ОРТПП направило\~до ГУ\~ДПС в\~Одеській області\~повідомлення про\~прийняття працівника\~на роботу/укладення\~гіг-контракту\~щодо [PERSON] (а.с. 39). 08.10.2024 Наказом Президента [PERSON] № 132/ЛП зокрема було надано з 16.10.2024 по 25.10.2024 включно першому віцепрезиденту ОРТПП [PERSON] відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 10 календарних днів за угодою сторін (а.с. 41, 42). Згідно Протоколу № 1 (продовження) звітно-виборних позачергових Загальних зборів членів Одеської регіональної торгово-промислової палати від 27.11.2024, Загальними зборами, серед іншого, прийнято рішення: У зв`язку з невизнанням результатів позачергових Загальних зборів ОРТПП від 12.09.2024 про обрання керівних органів внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення [PERSON] з посади Президента ОРТПП (шляхом припинення повноважень). Припинити повноваження членів Ради та Ревізійної комісії ОРТПП (а.с. 52 57). Крім того, з Протоколу № 1 засідання Ради Одеської регіональної торгово-промислової палати від 03.12.2024 вбачається, що зокрема було вирішено: затвердити рішення Президента ОРТПП про дострокове звільнення від обов`язків та припинення повноважень віцепрезидента [PERSON] у зв`язку з обранням та призначенням на засіданні позачергових Загальних зборів від 27.11.2024 (Протокол № 1 та Протокол № 1 (продовження)) нового складу членів Ради ОРТПП; звільнити з займаної посади віцепрезидента [PERSON] (а.с. 58 - 64). 29.11.2024 було складено акт № 01-2911 про відсутність на роботі [PERSON] , який підписано президентом ОРТПП Антовим Т., віцепрезидентом ОРТПП [PERSON] та охоронником службових приміщень [PERSON] , відповідно до якого перший віцепрезидент [PERSON] була відсутня на роботі протягом усього робочого дня з 8:00 до 16:00 (а.с. 65). 02.12.2024 та 03.12.2024 начальником управління кадрової роботи та документообігу [PERSON] , начальником сектору документообігу та контролю Куракіною А., заступником головного бухгалтера [PERSON] , а також головою первинної профспілкової організації ОРТПП Власенко Е., складено відповідно Акт № 02-2911 та Акт № 03-2911, яким зафіксовано відсутність [PERSON] на її робочому місці протягом усього робочого дня 02.12.2024 та 03.12.2024 з 08:00 до 16:00 (а.с. 66, 67). Наказом Президента ОРТПП [PERSON] від 03.12.2024 за № 08-2911/О звільнено [PERSON] , Першого віцепрезидента ОРТПП 03.12.2024 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України шляхом припинення повноважень посадової особи. Також зазначено: фінансово-економічному управлінню 03.12.2024 провести: нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] за листопад 2024 р.; нарахування та виплату компенсації за 5 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 26.09.2024 по 03.12.2024 (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахункового листка за грудень 2024 року зазначено: [PERSON] посада Перший віцепрезидент, оклад 22500,00 грн. Перерахунок з/пл. за минулий період - 10714,29 грн; компенсація за невикористані відпустки - 1805,15 грн, всього нараховано 12519,44 грн. До виплати з урахуванням утриманого прибуткового податку та військового збору 9639,97 грн (а.с. 20). Як слідує з руху коштів по рахунку з 01.12.2024 по 31.12.2024 банк «Восток» клієнт [PERSON] 23 грудня 2024 року на поточний банківський рахунок [PERSON] від Одеської регіональної торгово-промислової палати надійшла грошова сума у розмірі 8229,79 гривень, у призначені платежу було зазначено «виплата розрахункових при звільнені ОРТПП згідно відомості №1 від 20.12.2024 код авторизації 49796Н». 27 грудня 2024 року на поточний банківський рахунок [PERSON] від Одеської регіональної торгово-промислової палати надійшла грошова сума у розмірі 1284,99 гривень, у призначені платежу було зазначено «виплата заробітної плати ОРТПП згідно відомості №5 від 26.12.2024 грудень 2024 р., код авторизації 7745Н0» (а.с. 21). На підтвердження того, що позивачці надсилалася копія наказу про звільнення позивачем надано копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення, в якому міститься відмітка про те, що направлення повертається «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 68, 69). Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Чинне національне законодавство закріплює правові гарантії дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему установлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, спрямованих на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги. Вихідна допомога це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з не залежних від працівника обставин. Вихідна допомога не ототожнюється із заробітною платою, що виплачуються працівникові при звільненні, оскільки її розмір не пов`язаний з кількістю і якістю праці, а лише з фактом звільнення працівника з визначених законом підстав. Тобто основним завданням вихідної допомоги є матеріальне забезпечення звільненого працівника в період пошуку ним нової роботи. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2024 року у справі № 640/22254/21, від 28 вересня 2023 року у справі № 640/14858/21, від 29 листопада 2022 року у справі № 200/4481/21. Отже, пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України, який регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, передбачає таку додаткову підставу розірвання трудового договору з окремими категоріями працівників за певних умов, як припинення повноважень посадових осіб. Водночас норми статті 44 КЗпП України визначають, що в разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Таким чином, позивачка, яку було звільнено з роботи 03.12.2024 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, відповідно до положень статті 44 КЗпП України, має право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток, що є державною гарантією. Як слідує з досліджених судом матеріалів справи при звільненні позивачці не була виплачена вихідна допомога. Розрахунок\~вихідної допомоги здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100. Так, відповідно до п.8 вказаної Постанови - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачка просить стягнути на її користь вихідну допомогу в сумі 67500,00 грн з розрахунку 6 місяців х 11250,00 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував проти розрахунку суми вихідної допомоги, який зазначений позивачкою, доказів щодо його неправильності суду не надав. Власного розрахунку відповідач також суду не надав. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вихідна допомога у розмірі 67500,00 гривень. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період 04 грудня 2024 року по 22 січня 2025 року в сумі 25568,18 грн суд зазначає наступне. Частиною п`ятою\~статті 235 КЗпП України, на яку посилається позивачка, передбачено, що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Отже, з вказаної норми має відбутись таке поєднання подій та причинно наслідковий зв`язок: винні дії роботодавця з невидачі копії наказу, що призвели до вимушеного прогулу працівника. І як наслідок, для роботодавця може настати відповідальність у вигляді виплати працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За змістом зазначеної норми закону середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі копії наказу виплачується працівникові, якщо така затримка призвела до вимушеного прогулу працівника, тобто затримка видачі копії наказу перешкодила його працевлаштуванню. Схожі за своїм змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 569/6979/20 (провадження № 61-429св21). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі № 712/12727/19, від 14 липня 2021 року у справі № 569/6979/20. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, від 14 липня 2021 року у справі № 569/6979/20, оскільки у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини першої\~статті 9 ЦК України\~така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця. За змістом статей\~94,\~116,\~117 КЗпП України\~, статей\~1,\~2 Закону України «Про оплату праці»\~середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено статтями\~235,\~236 КЗпП України\~і вони не підлягають розширеному тлумаченню. Отже, оплата вимушеного прогулу у встановлених указаними статтями\~КЗпП України\~випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, унаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові. Реалізація передбаченого\~статтею 47 КЗпП України\~права працівника отримати копію наказу про звільнення кореспондується не лише з обов`язком роботодавця видати вказані документи, а й із добросовісною поведінкою самого працівника, який за наявності відповідної пропозиції роботодавця та фактичної можливості отримати ці документи, не ухиляється від їх отримання. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 387/326/20 (провадження № 61-2166св21). Як слідує з досліджених судом матеріалів справи у день звільнення 03.12.2024 позивачка була відсутня на робочому місці у зв`язку з чим їй не було вручено копію наказу про звільнення. В подальшому відповідачем на адресу позивачки засобами поштового зв`язку було направлено копію наказу про звільнення, який повернувся на адресу відправника з відмітною «За закінченням терміну зберігання». Отже, встановлені у цій справі обставини свідчать про відсутність умисних винних дій (бездіяльності) відповідача у затримці видачі копії наказу у розумінні положень частини п`ятої\~статті 235 КЗпП України, і як наслідок, відсутні підстави для стягнення з Одеської регіональної торгово-промислової палати на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: partial