Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в Городищенський районний\~суд Черкаської\~області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з 02 червня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] згідно актового запису №105 Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Від шлюбу не мають спільних дітей. Сім`я фактично розпалася по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Втрачені почуття любові та поваги один до одного. Шлюб перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільно, що і стало підставою звернутися до суду з позовною заявою про його розірвання в судовому порядку (а.с.1-3). У судове засідання сторони у справі, будучи належно повідомленими, шляхом надіслання судових повісток, які отримані, не з`явилися, у змісті надісланої до суду письмової заяви від 17 липня 2025 року позивач вказав на підтримання позовних вимог і розгляд справи без його участі, а відповідач через представника, адвоката Милаш Г.А. письмово інформував про згоду на розгляд справи у відсутність сторони і визнання позовних вимог позивача. З врахуванням вищезазначеного, суд, вбачає можливим провести судове засідання у відсутність сторін, повідомивши їх про прийняте судом рішення. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, зміст заяв сторін з клопотаннями про розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.ст.104,105,110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. У відповідності до ч.ч.3,4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із змісту досліджених доказів, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) Серії [NUMBER] від 11 липня 2025 року згідно актового запису №105 Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.7). Шлюб зареєстрований Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.1-5). Від шлюбу не мають спільних дітей (а.с.1-2). Подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони подружні стосунки не підтримують, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, сім`я фактично розпалася по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Втрачені почуття любові та поваги один до одного. Шлюб перебуває у фактичних шлюбних відносинах, остільки спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, та не бажанням сторін щодо надання такого строку, про що зазначили у письмових заявах до суду. Судом встановлено,\~згідно до\~змісту поданих\~заяв,\~позивач на\~розірванні шлюбу\~наполягає,\~відповідач не\~заперечує. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для його розірвання. Спір про поділ майна на день розгляду цивільної справи в суді, не встановлений. Встановивши, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, враховуючи правову позицію відповідача про визнання позову, і наявність на те законних підстав, та ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вважає за доцільним, з огляду на клопотання відповідача, не змінювати їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, виходячи із права наданого ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved