Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

16.07.2025 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на її утримання. Позов мотивовано тим, що відповідач, будучи батьком дитини, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не забезпечує її належним рівнем життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться її внутрішнім світом, не сприяє здобуттю освіти та засвоєнню загальновизнаних норм моралі, чим порушує вимоги ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України. Відповідач визнаний батьком [PERSON] на підставі заяви про визнання батьківства від 24.10.2014. Мати дитини, [PERSON] , позбавлена батьківських прав рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.05.2021 (справа № 310/287/21), що набрало законної сили. З 26.07.2017 по 05.08.2021 [PERSON] перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, через ухиляння батьків від виконання обов`язків (наказ Служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації від 26.07.2017 № 81/01-07). З 11.06.2021 дитина перебувала в КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, а з 13.07.2021 у Православному дитячому будинку «Надія» Запорізької єпархії УПЦ. Відповідач 29.07.2021 відвідав дитину в дитячому будинку «Надія» один раз. Згідно з листом Бердянського районного управління поліції від 29.08.2024 № 10086/50/01-2024, відповідач виїхав за межі України 11.08.2021 і не повертався. Його місце перебування станом на 02.07.2025 невідоме. 25.10.2024 [PERSON] звернулася до директора КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з проханням вжити заходів щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він не піклується про неї, не забезпечує матеріально та не цікавиться її життям. Дитина зазначила, що відсутність правового статусу може обмежити її доступ до освіти та державної підтримки. Висновком органу опіки та піклування від 02.07.2025 № 08-16/348 підтверджено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Представник позивача позов підтримав, та надав згоду на ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву не подав, про свою позицію у справі не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надходило. Представники третіх осіб Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради та КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримавши позовні вимоги. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 25.07.2024 № 00046165448. Мати дитини, [PERSON] , позбавлена батьківських прав рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.05.2021 (справа № 310/287/21). Згідно з цим рішенням, встановлено, що з 26.07.2017 [PERSON] перебувала в складних життєвих обставинах через ухиляння батьків від виконання обов`язків, а з 29.08.2017 була влаштована до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Відповідач визнаний батьком дитини 24.10.2014 на підставі заяви про визнання батьківства. Він має посвідку на постійне проживання в Україні (серія [NUMBER] , видана 28.05.2015, орган 1401, адреса: [ADDRESS] ). Згідно з листом поліції від 29.08.2024 № 10086/50/01-2024, відповідач виїхав за межі України 11.08.2021 і не повертався, його місце перебування невідоме. 11.06.2021 відповідач звернувся до Православного дитячого будинку «Надія» із заявою про тимчасове влаштування дитини, зобов`язавшись цікавитися її життям та відвідувати. Проте, за листом закладу від 07.12.2023 № 81/06, відповідач відвідав дитину лише один раз 29.07.2021, після чого зв`язок припинився. У зв`язку з воєнним станом вихованці дитячого будинку «Надія» були евакуйовані [INFO] до Республіки Польща, м. Вісла. Наказом Служби у справах дітей Запорізької ОДА від 16.02.2024 № 01-10/08 дитину переміщено до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», релокованого до м. Тлумач, Івано-Франківська область. Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради від 11.12.2023 № 51 дитину поновлено на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, через ухиляння батьків від виконання обов`язків. 25.10.2024 [PERSON] подала заяву про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, зазначивши, що він не піклується про неї, не забезпечує матеріально та не цікавиться її життям. Згідно висновку від 02.07.2025 № 08-16/348 « Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » заьттвердженого розпорядженням виконуючого обов`язки начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області від 02.07.2025 № 336-р «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бердянської міської ради дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття повної загальної середньої освіти та поважати дитину. Згідно зі ст. 155 СК України, батьківські права мають здійснюватися в інтересах дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання обов`язків з виховання дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 роз`яснює, що ухилення батьків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних цінностей; не сприяють засвоєнню норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини. Судом встановлено, що відповідач систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Після визнання батьківства у 2014 році він не брав участі у вихованні та утриманні дитини, не забезпечував її необхідними умовами для розвитку. Єдиний візит до дитини 29.07.2021 не свідчить про належне виконання обов`язків, оскільки після цього відповідач припинив будь-яке спілкування, виїхав за межі України та не цікавився долею дитини. Обставини, встановлені рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.05.2021 (справа № 310/287/21), підтверджують, що з 2017 року дитина перебувала в складних життєвих обставинах через ухиляння батьків від виконання обов`язків. Відповідач не вживав заходів для повернення дитини до сім`ї чи забезпечення її потреб, що свідчить про його свідоме нехтування батьківськими обов`язками. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її розвитку. Відповідач не забезпечує цього рівня, чим порушує права дитини. Заява самої дитини від 25.10.2024 підтверджує відсутність піклування з боку батька та необхідність захисту її прав шляхом позбавлення батьківських прав. Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, однак за відсутності доказів поважних причин ухиляння відповідача та з урахуванням інтересів дитини, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі, зазначеному позивачем, на користь установ або осіб, на утриманні яких перебуватиме дитина. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів, а всього 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved