Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення\~ аліментів на період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчання у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті. У зв`язку з навчанням на денній формі він не має можливості працевлаштуватися та самостійно забезпечувати себе. Водночас відповідач офіційно працевлаштований і має фінансову можливість утримувати сина. З огляду на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно до завершення ним навчання. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.09.2002 року Любимівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 28.09.2002 року, актовий запис №16. Прізвище чоловіка та дружити після реєстрації шлюбу [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Любимівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 10.12.2003 року, [PERSON] народився [INFO] , про що 10.12.2003 року Любимівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис №23. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 29.04.2025 року №632536 встановлено, що [PERSON] з 01.09.2021 року на підставі наказу №2091 від 09.08.2021 року зарахований до Дніпровського державного аграрно-економічного університету на денну форму здобуття освіти за кошти фізичних осіб, термін завершення навчання 30.06.2027 року. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Зі змісту ст.\~199\~Сімейного\~кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки матір, а й батько. Проте відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК України,\~достатніми є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають\~змогу\~дійти висновку\~про\~наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач підтвердила належними та допустимим доказами, що син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Частиною 1\~ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved