Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЄГАРТ ОІЛ»\~про стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі\~і свої\~позовні вимоги\~мотивує тим,\~що він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 21 лютого 2024 року. 17 березня 2025 року звільнений з роботи. На день звільнення з роботи відповідачем не було проведено повний розрахунок та не виплачено нараховану заробітну плату. Вказує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 17.03.2025 року, але не більше ніж за шість місяців, а також має право на компенсацію за невикористану щорічну відпустку та судові витрати. Представник позивача [PERSON] адвокат Кондратенко Ю.М. в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд його задовольнити і слухати справу у його відсутність. Відповідач про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі наступного: Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 21 лютого 2024 року. 17 березня 2025 року звільнений з роботи. Викладені обставини підтверджуються копіями наказів та копією трудової книжки. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Встановлено судом, що в день звільнення позивача відповідачем не було виплачено належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 173423 грн. 62 коп. та 9929 грн. 36 коп. компенсації за невикористану щорічну відпустку, яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Факту наявності заборгованості заробітної плати відповідачем не спростовано, заперечень щодо суми такої заборгованості перед позивачем, станом на день винесення рішення суду, не подано. А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначеністаттею 116цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Таким чином, на підставі\~статті 117 КЗпП України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.03.2025 року, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 17.03.2025 року в розмірі 62923 грн. 94 коп.. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 06.03.2025\~року укладено\~договір №3/03/25\~про надання\~правничої допомоги.\~Факт надання\~адвокатом послуг\~позивачу підтверджується\~договором про\~надання професійної\~правової допомоги.Отже, стороною позивача документально доведено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн., а тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат. Враховуючи викладене, а також те, що стороною відповідача не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved