Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

15.08.2024 [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить: - визнати незаконними дії комунального підприємства «Водоканал» щодо припинення постачання звичайної холодної води індивідуальному побутовому споживачу [PERSON] шляхом від`єднання будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] від загальних мереж зовнішнього водопроводу (402ХВП); - визнати незаконними дії комунального підприємства «Водоканал» щодо ненадання споживачу інформації про причини припинення постачання звичайної холодної води індивідуальному побутовому споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від загальних мереж зовнішнього водопроводу (402ХВП); - зобов`язати комунальне підприємство «Водоканал» відновити (за рахунок відповідача) побутовому споживачеві [PERSON] водопостачання холодної води до будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з комунального підприємства «Водоканал» на користь побутового споживача [PERSON] моральну шкоду за грубе втручання в приватне життя громадянина, яке відбулося шляхом протиправного відключення житла громадянина від загальної системи постачання звичайної холодної води у сумі 100\~000,00 гривень. За змістом позовної заяви домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці, площею 0,0371 га, з кадастровим номером №2310100000:07:070:0333, внаслідок продажу 06.07.2020 на електронних торгах Державним підприємством «СЕТАМ» придбано у спільну сумісну власність подружжям [PERSON] та [PERSON] . На час придбання об`єкту нерухомості будинок облаштовано відповідними комунікаціями: електропостачання, газопостачання, а також водопостачанням холодної води. Послуги з постачання холодної води надавалися КП «Водоканал», особовий рахунок № [NUMBER] . Під час повномасштабного військового вторгнення держави-агресора РФ військовослужбовець [PERSON] , командир 1-го відділення 2-го взводу 2-ої роти спеціального призначення військової частини [NUMBER] , загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби в Балаклійському районі Харківської області. Позивачка в порядку спадкування набула право власності на частку домоволодіння, приналежну чоловікові, є споживачем послуг з холодного водопостачання, адже приєдналась до умов публічного договору із відповідачем, який є балансоутримувачем (власником) центральної магістралі водопостачання, що розташована вздовж по [ADDRESS] . При цьому, відповідно до положень ст.24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п.1.2, 15.3, 1.3, 15.2, 15.6 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 №190, балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. У період проведення з 11.05.2023 по 12.05.2023 капітального/поточного ремонтів, або невідкладних аварійних ремонтно-відновлювальних робіт центральної магістралі (зовнішньої мережі) водопостачання, що розташована вздовж по [ADDRESS] , тимчасово припинено водопостачання до житлових будинків, розташованих на даній дільниці, зокрема, у приналежному позивачці будинку. 09.06.2023 та 19.06.2023 виникла необхідність проведення балансоутримувачем КП «Водоканал» повторних (додаткових) робіт, пов`язаних з утриманням центрального водопроводу (зовнішньої мережі) по [ADDRESS] . Так, 09.06.2023 повторно припинено водопостачання холодної води до будинковолодіння. Після закінчення 19.06.2023 повторних (додаткових) робіт, пов`язаних з утриманням центрального водопроводу (зовнішньої мережі) по [ADDRESS] , КП «Водоканал» з невідомих причин протягом тривалого часу безпідставно не відновлює водопостачання до житлового будинку відповідно до тверджень сторони позивача. Згідно з заявами від 12.05.2023, від 15.05.2023, від 09.06.2023, від 21.06.2023, від 30.07.2024 споживач послуг [PERSON] зверталася засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими листами та електронним листом до КП «Водоканал» з пропозицією відновити надання послуги з холодного водопостачання, укласти письмовий типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води, а також здійснити дії, спрямовані на усунення негативних наслідків, пов`язаних з проведеними ремонтними роботами. Відповідач 09.08.2023 повідомив, що витрати виконавця, пов`язані з відновленням надання послуг споживачу, відшкодовуються за рахунок споживача відповідно до кошторису витрат на відновлення послуг, складеного виконавцем, крім того, приєднання водопровідного вводу до будинку за адресою: [ADDRESS] можливо за умовами оплати робіт з приєднання, відповідно до кошторису витрат на відновлення надання послуг та оснащення водопровідного вводу вузлом комерційного обліку власником будівлі. Зазначене обгрунтування, як стверджує позивачка, суперечить вимогам чинного законодавства, адже норма ч.4\~ст.26 ЗУ Про житлово-комунальні послуги на правовідносини між сторонами не розповсюджується, заборгованість за [PERSON] не обліковувалась. Позивач також наголошує, що у вказаний період планової перерви не здійснено , попереджень про припинення надання послуг споживачка не отримувала. 30.07.2024 [PERSON] звернулась до КП «Водоканал» із заявою/ вимогою (претензією), згідно з якою просила повідомити інформацію та вчинити певні дії, спрямовані на невідкладне відновлення водопостачання холодної води. На час подання позову відповідь на інформаційний запит / вимогу відсутня, водопостачання не відновлено. З урахуванням наведеного споживач послуг [PERSON] вважає як дії, так і бездіяльність КП «Водоканал» протиправними та такими, що завдали їй моральної шкоди, яка виражена в порушенні прав споживача, що призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту, додаткових зусиль для виконання обов`язків щодо утримання власного нерухомого та рухомого майна, споживач був вимушений перелаштовувати свій спосіб життя, знаходити альтернативні засоби для приготування їжі, тобто позивачка зазнала душевних страждань. Згідно з відзивом, поданим представником відповідача 03.10.2024, КП «Водоканал» вважає вимоги позовної заяви незаконними та необґрунтованими. Так, у відзиві наголошено, що КП «Водоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в м.Запоріжжя та Запорізькому районі. Для здійснення розрахунків за послуги з централізованого водопостачання мешканцям індивідуального садибного будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно з наявними у КП «Водоканал» даними, 01.01.2001 відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У зв`язку з наявністю станом на 01.01.2016 заборгованості по № [NUMBER] , що складала 1\~116,13 гривень, 16.01.2016 КП «Водоканал» здійснив відключення мережі споживача від мережі централізованого водопостачання, про що складено відповідний акт технічного обстеження, тобто, з вказаної дати централізоване водопостачання припинено з боку КП «Водоканал». 22.09.2021 та 12.01.2022 представниками КП «Водоканал» здійснено вихід для проведення технічного обстеження водопроводу та встановлення факту мешкання / не мешкання споживачів за зазначеною адресою. В ході проведених обстежень з`ясовано, що в будинку ніхто не мешкає, доступ на територію домоволодіння відсутній, зовнішніх ознак відновлення водопостачання не виявлено, про що складені відповідні акти. Таким чином, у вищезазначений період послуга з централізованого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , не надавалась КП «Водоканал». Представник відповідача на спростування доводів сторони позивача зауважує, що на момент придбання 25.11.2020 житловий будинок за вказаною адресою відключений від мережі централізованого водопостачання. Крім того, у відповідності до наданих документів, а семе: витяг з Державного реєстру речових прав, - право власності [PERSON] оформлено 12.01.2024. При цьому, відключення відбулось в часі раніше, ніж придбання будинку позивачкою, адже надання послуг припинено саме у зв?язку із заборгованістю споживача [PERSON] . Як видно з відзиву, КП «Водоканал» обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них (тобто зовнішні системи), які перебувають у нього на балансі, або обслуговуються підприємством на підставі відповідного договору. На виконання зобов?язань відповідача КП «Водоканад» з 11 по 12 травня 2023 року дійсно на мережі централізованого водопостачання, розташованій по вулиці Оборонній, що перебуває на балансі підприємства, проведені ремонті роботи. Жодних робіт на мережах позивача КП «Водоканал» не проводило. Так, 12.05.2023 на адресу КП «Водоканал» позивачкою подано заява про переоформлення особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також про підключення до мереж централізованого водопостачання. Крім того, відповідно до даних електронного реєстру платежів 11.05.2023 на особовий рахунок № [NUMBER] зараховані грошові кошти у сумі 1 116,13 гривень. Так, правовідносини між КП «Водоканал» та [PERSON] (в межах надання послуг за адресою: [ADDRESS] ) відповідно до доводів сторони відповідача виникли з 12.05.2023, з моменту приєднання до умов Публічного договору про надання послуг з централізованого водопостачання. 15.05.2023 на адресу КП «Водоканал» від імені [PERSON] подано заяву про підключення до мереж централізованого водопостачання та підтверджуючі документи щодо права власності на садибний будинок за адресою: [ADDRESS] . Після цього, в період з 14 по 19 червня 2023 року, у зв`язку з незадовільним станом мережі централізованого водопостачання, розташованої по [ADDRESS] , КП «Водоканал» проведена планова заміна трубопроводу, на мережі централізованого водопостачання за адресою позивача встановлено сідловий відвід та змонтовано запірну арматуру для здійснення подальшого підключення, за умов заміни споживачем технічно несправного вводу будинку 25. Окремо у відзиві наголошено, що під час проведення ремонтних робіт працівниками КП «Водоканал» встановлено, що водопровідний ввід за адресою: [ADDRESS] , від мережі відповідача у місці приєднання до території будинку позивача перебуває в технічно несправному стані, що унеможливлює (без його заміни позивачем) підключення до мережі централізованого водопостачання, про що був складений відповідний акт. Відповідно до вимог чинного законодавства водопровідний ввід та водопровідна мережа, розташована на території домоволодіння позивача, обслуговується, замінюється та ремонтується безпосередньо самим позивачем. Натомість, КП «Водоканал» здійснило всі необхідні заходи для забезпечення надання позивачу послуги з централізованого водопостачання, а саме: здійснена заміна мережі централізованого водопостачання (у зв`язку з технічною необхідністю), за адресою позивача встановлено сідловий відвід та змонтовано запірну арматуру для здійснення подальшого підключення позивачем до мереж відповідача, укладений відповідний договір для можливості позивачкою після виконання нею робіт з заміни аварійного водопровідного вводу отримати послуги КП «Водоканал». У відповідь на заяву позивача та з метою подальшого підключення мережі споживача до мережі централізованого водопостачання, КП «Водоканал» склало калькуляцію витрат для проведення додаткових робіт з підключення водопроводу за адресою: [ADDRESS] абонента [PERSON] , після приведення нею до технічно справного стану власних мереж. Проте, [PERSON] відмовилась від оплати витрат, а також не здійснила заміну водопровідного вводу, тобто не вчинила жодних дій, передбачених нормами чинного законодавства, для підключення до централізованих мереж водопостачання. Отже, станом на червень 2023 року послуга з централізованого водопостачання не надавалась КП «Водоканал» у зв`язку з бездіяльністю позивача та технічною несправністю його мереж. Відпвовідно, вимоги позивача щодо зобов`язання КП «Водоканал» відновити за рахунок підприємства водопостачання за адресою: [ADDRESS] , є незаконними та такими, що порушують права КП «Водоканал» як виконавця послуг з централізованого водопостачання. Зі змісту відзиву видно, що відповідач із посиланням на п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.10 Договору від 12.05.2023 спростовує твердження, наведені у позовній заяві, із посиланням на п.3 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого в разі надання послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору, права споживача вважаються порушеними. Так, згідно з п.10 Договору від 12.05.2023, Виконавець забезпечує постачання послуг у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пункту 7 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуг виконавця та систем індивідуального (садибного) будинку. Відповідач наголошує, що КП «Водоканал» здійснило всі необхідні заходи для надання / забезпечення отримання споживачем послуги з централізованого водопостачання, але безпосередньо підключення підприємством не здійснено через технічну несправність мереж позивачки, її бездіяльність щодо приведення у технічну справність стану вводу та мереж споживача, нездійснення заміни водопровідного вводу та мереж, які знаходяться у власності [PERSON] , адже КП «Водоканал» надає послуги з централізованого водопостачання до межі балансової належності, як це передбачено Договором від 12.05.2023. Додатково представник відповідача зазначає, що нарахування по обліковому рахунку споживача за вказаною адресою у зв?язку із ненаданням послуг не здійснюється. Щодо надання відповіді на заяву [PERSON] , як стверджує сторона відповідача, [PERSON] звернулась до КП «Водоканал» з заявою про надання інформації від 30.07.2024, що скерована засобами поштового зв`язку лише 09.08.2024, що підтверджується штемпелем оператора поштового зв`язку з аналогічною датою подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку. З урахуванням строків поштового перебігу, встановлених у Наказі Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень», КП «Водоканал» отримано Заяву 13.08.2024, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції канцелярії підприємства. Заява розглянута із наданням відповіді від 28.08.2024 відповідно до норм ст.20 Закону України «Про звернення громадян», у 15-денний строк, адже не містила запиту на надання публічної інформації, тобто, у місячний термін з дня надходження. Отже, на момент подання позовної заяви до суду, строк для розгляду звернень громадян, встановлений Законом України «Про звернення громадян» не сплинув. Таким чином, відповідно до доводів, висловлених у відзиві, у діях КП «Водоканал» відсутні порушення норм чинного законодавства щодо розгляду та надання відповідей на звернення громадян. На підставі наведеного, вимоги позивачки в частині визнання незаконними дій підприємства щодо ненадання споживачу інформації щодо припинення водопостачання, є незаконними та необгрунтованими, а, отже, не підлягають задоволенню. Разом з цим, твердження сторони позивача про завдання моральної шкоди не підтверджені належними та допустимими доказами, відповідно, задоволенню не підлягають. Також будь-яких доказів щодо порушення КП «Водоканал» чинного законодавства та прав позивачки, які саме спричинили вищезазначену шкоду, також надано не було. На підставі наведеного, із посиланням на приписи ст. 11, 23, 1167 ЦК України, ст.1, 6, 7, 12, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про звернення громадян», ст.1, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», положення Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), представниця позивача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою судді від 21.08.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Звільнено [PERSON] від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначити дату, час і місце проведення судового засідання. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз?яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Також встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Так, відповідь на відзив, подана під час розгляду справи 11.11.2024, повернута судом без розгляду, що було предметом розгляду суду за участі представників сторін, враховуючи порушення строків на її подання, за відсутності клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно, дана заява по суті справи судом не досліджується. Інших заяв по суті справи та зустрічної позовної заяви подано не було, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань. Під час з?ясування обставин справи та перевірки їх доказами представник позивача адвокат Уткін О.Є. підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що його довірителька мешкала у будинку з листопада 2020 року, разом із чоловіком, а саме з часу набуття ними у спільну власність домоволодіння по [ADDRESS] за наслідками проведення публічних торгів. Позивачка сплатила 11.05.2023 існуючу заборгованість за водопостачання, що залишалась з 01.01.2016, а також згідно з заявою приєднались до публічного договору із КП «Водоканал». Договору щодо надання послуг КП «Водоканал» спочатку подружжям із відповідачем не будл укладено. Чоловік [PERSON] загинув під час повномастштабного вторгнення, внаслідок реалізації своїх спадкових прав 12.01.2024 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 11.05.2023 в районі проживання [PERSON] сталася аварія, відбулося залиття будинку. 15.06.2023 відповідачем встановлено сідловий відвід, але вода не подавалась до домоволодіння, була перекрита. Сторона позивача стверджує, що з 2016 року по 15.06.2023 до будинку здійснювалось водопостачання. Під час розгляду справи відповідно до встановленого судом порядку розгляду представниця відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, пояснила, що відповідно до акта від 01.01.2016 припинено водопостачання за адресою проживання позивачки, тобто, порушення допущено попереднім власником на прізвище « [PERSON] » з урахуванням часу набуття права власності [PERSON] та її чоловіком. Між сторонами здійснювалось електронне та поштове листування. З часу припинення водопостачання до 12.05.2023 від позивачки звернення з приводу його відновлення до відповідача не надходили, контролери здійснювали вихід та перевірку за адресою проживання позивачки 22.09.2021, 12.01.2022, водопостачання не здійснювалось. Час приєднання [PERSON] до публічного договору сторона відповідача визнає. Так, 15.05.2023 позивачкою подано заяву про підключення. Під час ремонтних робіт виявилось, що мережа споживачки була зношена. Крім того, мали місце постійні звернення мешканців оточуючих будинків та аварійні ситуації по [ADDRESS] , відповідно, у червні 2023 року відповідачем здійснено планову заміну водогону, інші необхідні ремонтні роботи з боку КП «Водоканал» й підключення будинку [PERSON] . Оскільки з 2016 року водопостачання та водовідведення до будинку позивачки не здійснювалось, мережі перебували в несправному стані, що зумовило припинення водопостачання відповідно до акта технічного обстуження водоводу від 15.06.2023. При цьому, до межі балансової приналежності споживача мережі є справними, відповідні роботи проведені відповідачем, проте рахунок з боку позивачки не сплачений, заміну вводу не проведено. Щодо наявності водопостачання відповідно до тверджень сторони позивача представник відповідача припускає самовільне підключення, але відповідної перевірки не було, докази відсутні, разом з цим, з 2016 року нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення не здійснювалось. Окремо стороною відповідача наголошено, що на адресу [PERSON] з боку КП «Водоканал» у передбачені чинним законодавством строки надавались відповіді на всі звернення, остання під час розгляду справи, із дотримання строку на розгляд. Відповідно до заяв, вх.№ від 26.06.2025, представники сторін, які брали участь під час розгляду справи, просять здіснювати розгляд в подальшому за їх відсутності, висловлені під час розгляду справи позиції по суті спору підтримують. Після оголошеної перерви розгляд справи був продовжений за відсутності сторін. Підстав, визначених ст.223, 240 ЦПК України, для повторного відкладення розгляду справи або оголошення перерви в судовому засіданні судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін під час провадження справи в суді, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку із таким. Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №2-2117/06 від 02.06.2006, позов [PERSON] до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено, визнано право власності за [PERSON] на житловий будинок літ.А., службову прибудову а, ганок до а, козирок до а, погріб пг під а, сараї Б, И, душ К, навіс Л, у т.с. на самовільно побудовані: службову прибудову а, сарай Д, по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 13.06.2006. Копія витребувана з канцелярії суду. Судом досліджено засвідчену копію акта технічного огляду приватного домоволодіння на водокористування по обліковому рахунку [NUMBER] від 16.01.2016, складеного стосовно будинку [ADDRESS] , власник [PERSON] . Враховуючи наявну станом на 01.12.2015 заборгованість, як видно з даного акта, здійснено відключення водопровідної лінії в оглядовому колодязі шляхом зрізу штока з вентеля. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ у м.Запоріжжі, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.07.2019. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.08.1990 із [PERSON] , [INFO] , що видно з дослідженої копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.08.1990. Згідно з засвідченою копією свідоцтва, р.№334 від 25.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гавриленко Н.Ю., [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, на земельній ділянці площею 350 кв.м., який придбаний вказаною особою, раніше належав [PERSON] . На дане домоволодіння з урахуванням приписів ч.1 ст.60 СК України розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя. За даними засвідченої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом ДРАЦС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) 12.09.2022, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Щурівка Ізюмського району Харківської області. Згідно з засвідченими копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.01.2024, посвідченими приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., р.№ 29 та №30, спадщина, на яку видано дані свідоцтві, складається з 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:07:070:0333, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, за вказаною вище адресою. Реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав за [PERSON] 12.01.2024 на будинок та ділянку підтверджена відповідним витягами №361693393, 361694204 від 12.01.2024, засвідчена копія якого досліджена судом. Згідно з засвідченими копіями актів про технічне обстеження водопроводу за вказаною вище адресою двічі 22.09.2021, а також 12.01.2022, у домоволодінні [PERSON] , що підтверджує доводи позивача з приводу фіксації відповідачем відсутності водопостачання в часі до подання заяви [PERSON] 12.05.2023, доступ на територію домоволодіння відсутній, присадибна ділянка занедбана, мешканці на момент огляду відсутні, ознаки наявності водокористування відсутні, зі слів мешканців сусіднього будинку за адресою ніхто не мешкає. Згідно з довідкою представника відповідача, долученою до справи 03.03.2025 у зв?язку із питаннями, які постали під час судового розгляду справи, від 28.02.2025 в період з 25.11.2020 по 11.05.2023 заяв про переоформлення особового рахунка № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] , в тому числі від позивачки, на адресу КП «Водоканал» не надходило. 12.05.2023 від [PERSON] надано заяву про переоформлення особового рахунку, яка задоволена з боку відповідача. Згідно з заявою позивачки від 12.05.2023 вона звернулась до управління зі збуту із проханням здійснити переоформлення на її ім?я особового рахунка як на водокористувача після отримання спадщини, також [PERSON] просила підключення водопостачання та нарахування здійснити по факту мешкання, зобов?язалась встановити лічильник водообігу протягом місячного терміну після підключення водопостачання, зобов?язується сплатити наявну заборгованість. Дана обставина, як і факт сплати заборгованості у сумі 1\~116,13 гривень, визнається стороною відповідача. Доказів проведення необхідних робіт у мережі водопостачання споживачки, а саме оснащення водопровідного вводу вузлом комерційного обліку власником будівлі за адресою: [ADDRESS] , стороною позивача не надано в порушення зобовєязання, вказаного у заяві від 12.05.2023. Судом досліджено додаток до індивідуального договору про наданні послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а саме заяву-приєднання до договору від імені [PERSON] , датовану 12.05.2023. В заяві зазначено про ознайомлення споживача із умовами договору в інтернет-мережі та приєднання до нього. У заяві також зазначено, що для обслуговування КП «Водоканал» вузла (вузлів) комерційного обліку, в індивідуальному (садибному) житловому будинку, зокрема проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), власник (співвласники) будинку повинні письмово повідомити про прийняте рішення протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «Водоканал». У такому разі, витрати КП «Водоканал» відшкодовуються споживачами за рахунок плати за абонентське обслуговування. У разі коли власник (співвласники) індивідуального (садибного) житлового будинку не повідомив КП «Водоканал» про прийняте рішення, заміна і обслуговування, зокрема огляд, опломбування розпломбування, ремонт (у тому числі з демонтажем, транспортуванням і монтажем) та періодична повірка вузла (вузлів) розподільного обліку або вузла (вузлів) обліку в індивідуальному (садибному) житловому будинку здійснюється за рахунок споживача. Зазначена заява засвідчена підписом, прізвищем та ініціалами позивачки із проставленням дати звернення 12.05.2023. 15.05.2023 згідно з заявою [PERSON] , поданою до відповідача, позивачка просить здійснити підключення водопостачання за вказаною адресою. Вхідного штампу на даній заяві не міститься, копія долучена до матеріалів справи, проте сторони не спростовують її подання. Відповідно до акта технічного обстеження водопроводу по [ADDRESS] від 15.06.2023, при здійсненні планової заміни мережі централізованого водопостачання встановлено сідловий відвід та змонтовано опорну арматуру для здійснення подальшого підключення за умов заміни споживачами технічно несправного вводу. Акт засвідчений представниками комісії відповідача (бригади АВР дільниці 2), відповідна копія досліджена судом. Доказів заміни споживачами технічно несправного вводу матеріли справи не містять. 21.06.2023 згідно з заявою [PERSON] , поданою до відповідача, втретє (відповідно до змісту заяви) позивачка просить здійснити підключення водопостачання за вказаною адресою. Зауважує, що сплатила заборгованість, яка виникла за попереднім власником [PERSON] , відповідні докази подавала. У заяві наголошено, що після проведення аварійних ремонтно-відновлювальних робіт магістралі водопостачання біля буд. [ADDRESS] , з 09.06.2023 по 19.06.2023, заява розміщена на сайті служби 1580. Також позивачка просить вивезти землю, яка залишилась після ремонтних робіт на виконання відповідної заявки, що пошкоджує зелені насадження. Вхідного штампу на даній заяві не міститься, копія долучена до матеріалів справи. Наявні фотознімки, долучені до позовної заяви стороною позивача, на переконання суду, з урахуванням приписів ст.79 ЦПК України, не відповідають вимогам достовірності, не містять ані дати, ані місця їх виготовлення, з цього приводу суд приймає заперечення сторони відповідача. Так, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з відповіддю від 25.07.2023 №3934/23/08, КП «Водоканал» розглянуло заяву N3 від 21.06.2023 (вх. N7427 від 26.06.2023) [PERSON] із нормативними посиланнями на положення ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.54 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. N690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. N85), якою затверджені «Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» (надалі - Правила) та типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також п.46 типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, що витрати виконавця, пов?язані з відновленням надання послуг споживачу, підлягають відшкодуванню за рахунок споживача відповідно до кошторису витрат на відновлення надання послуг, складеного виконавцем. Згідно з наданою стороною відповідача за підписом начальника планово-економічного відділу калькуляцією витрат на підключення водопроводу за адресою проживання позивачки, абонент [PERSON] , дата 2023 рік, число та місяць нерозбірливі, нараховано 9\~446,00 гривень, з ПДВ. Дану калькуляцію робіт, які підлягала проведенню за вказаною вище адресою домоволодіння, їх вартість, перелік сторона позивача не спростовує, як і факт здійснення даної калькуляції, доведення її до відома Сиволап О.Д. Під час розгляду справи представником позивача не надавались пояснення і відповідні належні та допустимі докази з цього приводу. Крім того, у відповіді, зазначеній вище, наголошено, що відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» відновлення приєднання після відключення, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг здійснює власник (співвласники) такої будівлі за власний рахунок. Тобто, необхідність оснащення будівлі вузлом комерційного обліку була неодноразово доведена відповідачем до відома позивачки. Враховуючи вищевикладене, позивачці повідомлено, що приєднання водопровідного вводу до будинку за адресою: [ADDRESS] можливо як за умовами оплати робіт з приєднання, відповідно до кошторису витрат на відновлення надання послуг, так і оснащення водопровідного вводу вузлом комерційного обліку власником будівлі за адресою: [ADDRESS] . Окремо у відповіді наголошено, що питання щодо вивезення землі, яка залишилась після ремонтних робіт вирішено. Здійснення даних робіт у вказаний період під час провадження справи в суді стороною позивача визнається. Судом також встановлено, що 15.09.2024 згідно з заявою [PERSON] звернулась до КП «Водоканал» із вимогами про підключення водопостачання за адресою: [ADDRESS] після проведення аварійних ремонтно-відновлювальних робіт 11-12.05.2023. За змістом відповіді від 25.09.2024 за підписом генерального директора КП «Водоканал» Шаповала А., підприємством розглянуто заяву [PERSON] від 30.07.2024 (вх. N15337 від 16.09.2024) про надання інформації та вимогу про відновлення постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] . На заяву від 30.07.2024, яка надійшла на адресу КП «Водоканал» 13.08.2024, (вx. N13914) було надано відповідь 28.08.2024 (вих. N4740/24/9.1), яку направлено рекомендованим листом за адресою: [ADDRESS] про що свідчить «Список N29.08.24/юрв» згрупованих відправлень Укрпошта» від 29.08.2024, відправлення 06000957123772 адресату Олені Сиволап (копія відповіді та підтвердження відправлення додаються). Вказана вище відповідь також долучена до справи. Так,\~за допомогою\~засобів поштового\~зв?язку,\~як підтверджено\~наданими стороною\~позивача належними\~та допустимими\~доказами (опис\~вкладення,\~накладна,\~квитанція про\~сплату послуг\~зв?язку)\~09.08.2024\~до КП\~«Водоканал» надіслано\~заяву [PERSON] від 30.07.2024 про надання інформації та вимогу про відновлення постачання холодної води. Відповідно до узагальнених доводів заяви, які тотожні доводам, висловленим у позовній заяві, позивачкою також підтверджено, що 09.06.2023 повторно припинено водопостачання холодної води до будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці площею 0, 0371 га з кадастровим номером №2310100000:07:070:0333. У даній заяві позивачка просить повідомити інформацію та вчинити певні дії, а саме: «- чи перебувають на балансі КП «Водоканал» ((з якого часу (?) та з яких підстав (?)) зовнішні мережі системи постачання холодної води (трубопровід), розташовані по [ADDRESS] ?; -надати відомості про наявність/відсутність заборгованості за послуги з постачання холодної води, які обліковуються за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; -надати відомості про середньодобовий обсяг споживання послуг постачання холодної води за попередні 12 місяців (з квітня 2022 року по травень 2023 року) за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ? -У який спосіб споживачі послуг з постачання холодної води були попереджені про причини, строк припинення (обмеження) водопостачання у зв`язку з обслуговуванням (обстеженням, ремонтом) зовнішніх мереж (трубопроводу) водопостачання по [ADDRESS] у період з 11.05.2023 року по 19.06.2023 року? -З якого часу (?), з яких підстав (?) та на який строк (?) було припинено (обмежено) надання послуг з постачання холодної води споживачці [PERSON] (іншим особам, що мешкають по [ADDRESS] ) за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ? -Які саме Правила.., Умови.. . водопостачання порушила споживач [PERSON] .? -надати споживачу [PERSON] копію Акту з вказівкою про підстави та обставини від`єднання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від системи загального водопостачання холодної води по [ADDRESS] ; -Прошу повідомити про причини невиконання вимог частини 3 статті 3 ЗУ «Про комерційний облік водопостачання» пунктів 3, 10 Порядку «Оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку» в частині (за рахунок КП «Водоканал») встановлення вузла комерційного обліку, оснащення житлового будинку будівлі вузлом комерційного обліку на «межі майнової належності» КП «Водоканал» - як оператором зовнішніх інженерних мереж?». Нормою ст.20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Так, із дотриманням 15-денного строку, у відповідь на заяву від 30.07.2024 (вх. N13914 від 13.08.2024) про надання інформації, КП «Водоканал» в особі А.Шаповала надав вичерпну відповідь щодо всіх порушених у зверненні питань. Зазначена відповідь не була отримана стороною позивача в часі до звернення до суду із даною позовною заявою. Згідно з відповіддю (узагальнені доводи по кожному питанню з переліку, наведеного вище у заяві споживача), зовнішні мережі централізованого водопостачання по [ADDRESS] перебувають у користуванні КП «Водоканал» з 1961 року на праві господарського відання та на теперішній час знаходяться на балансі підприємства. Станом на 01.08.2024 заборгованість за послугу з централізованого водопостачання по особовому рахунку [NUMBER] відсутня. За адресою: [ADDRESS] надання послуги з централізованого водопостачання було обмежено з 16.01.2016. Таким чином, КП «Водоканал» позбавлений можливості надати запитувану інформацію у зв?язку з відсутністю водопостачання за вказаною адресою у зазначений споживачем період. Крім того, обмеження надання послуги з централізованого водопостачання за вказаного адресою здійснювалось у зв?язку з наявною заборгованістю по особовому рахупку [NUMBER] та жодним чином не пов?язане з проведенням робіт з обслуговування зовнішніх мереж водопостачання, що перебувають на балансі підприємства. Згідно положень законодавства України, чинного на момент здійснення обмеження водопостачання, обов?язок виконавця послуг щодо попередження споживачів про проведення таких заходів не встановлювався. З урахуванням положень Закону України «Про захист персональних даних», КП «Водоканал» для розрахунків за надані послуги за адресою: [ADDRESS] до 15.06.2023 було відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Згідно з пп.11, 21 Правил надання послуг з централізованого опалювання. постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. N630 (далі - Правила 630), нарахування за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення проводились виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб. У зв?язку з відсутністю встановленого приладу обліку води за вищезазначеною адресою, нарахування за послуги з централізованого водопостачання здійснювались відповідно до питомих норм споживання води, затверджених рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради, у відповідності до кількості зареєстрованих осіб. Крім того, у відповіді підтверджено, що 12.01.2022 контролерами КП «Водоканал» здійснено технічне обстежения за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною алресою споживачі відсутні, послуга з централізованого водопостачання не надається. Таким чином, КП «Водоканал» здійснило обмеження надання послуг з централізованого водопостачання за зазначеною адресою в порядку та на підставі. встановленій чинним законодавством України. На підставі заяви [PERSON] від 12.05.2023 особовий рахунок [NUMBER] був переоформлений на ім?я заявниці. Щодо надання споживачу [PERSON] копії акту з вказівкою про підстави від`єднання житлового будинку від системи загального водопостачання холодної води, нормами законодавства, чинного на момент проведення такого обмеження, не було встановлено обов?язку виконавця послуг складати відповідні акти. Враховуючи наведене, КП «Водоканал» позбавлений можливості надати запитуваний документ, у зв?язку з його відсутністю на підприємстві. В той же час, як видно з відповіді, Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 N270 встановлено, що вузол розподільного обліку / прилад - розподілювач теплової енергії, встановлений у примішенні будівлі, приймається на абонентський облік виконавцем відповідної комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами протягом 14 календарних днів з дня надходжения відповідного звернення від власника (співвласників) будівлі (для приміщення у будівлі, яке не є самостійним об?єктом нерухомого майна) або власника відповідного примішення (якщо окреме приміщення у будівлі є самостійним об?єктом нерухомого майна). Відповідно до ст. 4 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» право власності на встановлені вузли розподільного обліку/прилади - розподілювачі теплової енергії належить власникам (співвласникам) приміщень, у яких такі вузли обліку встановлені, якщо інше не встановлено законом або договором. Поряд з цим, статтею 6 даного Закону передбачено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Отже, чинним законодавством України не передбачено обов?язку виконавця послуг з централізованого водопостачання здійснювати оснащення житлових примішень вузлами розподільного обліку. Відпоідно, положення ст.3 Закону України «Про комерційний облік теплової епергії та водопостачання», пунктів 3,10 Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку не поширюється на правовідносини між КП «Водоканал» та позивачкою як споживачем. На підставі наведеного, КП «Водоканал» не допускає у своїй діяльності порушень норм чинного законодавства України, в тому числі ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пунктів 3,10 Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку. Докази відправлення даної відповіді долучені до справи та досліджені судом. Також згідно з дослідженим судом розрахунком на період з 01.01.2005 по 11.05.2023, тобто, до приєднання позивачки до публічного договору із КП «Водоканал», з 2017 року нарахування за обліковим рахунком № [NUMBER] не здійснювались, востаннє нараховано за послуги з централізованого водопостачання у 2016 році у сумі 15,96 гривень, заборгованість 1 116,13 гривень, сплачена 11.05.2023. Крім того, за даними розрахунка за період з 12.05.2023 по 31.08.2024 нарахування за послуги відповідача не здійснювались. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з таких норм чинного законодавства, з урахуванням часу виникнення правовідносин між сторонами у справі. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також судом встановлено на підставі статуту, що Комунальне підприємство «Водоканал» є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного комунального підприємства «Водоканал», що засновано на підставі розпорядження міськвиконкому Запорізької міської Ради народних депутатів від 03.03.1993 №1375 і діє згідно із Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими чинними нормативно-правовими актами. Відповідно до положень п. 2.2. статуту КП «Водоканал» предметом діяльності підприємства є: - забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію підприємству параметрами мереж і споруджень; - забезпечення постачання населенню підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; - забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків відповідно до параметрів мереж і споруд та правил прийому стічних вод та систем каналізації та інші види діяльності, які відповідають меті діяльності підприємства і здійснюються відповідно до чинного законодавства України. Крім того, КП «Водоканал» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є: забір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод тощо, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з цим позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування. За нормами ч.1 ст.5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров?я і життєдіяльності. Права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав?язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; ціну продукції визначено неналежним чином. За приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (ст.1), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець - суб?єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; норми споживання комунальних послуг - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.5-6 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є: - послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; - послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. За приписами ст.17 вказаного Закону комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються: шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; за рахунок співвласників багатоквартирного будинку - у разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договорів про надання комунальних послуг з колективним споживачем або у разі прийняття співвласниками відповідного рішення про обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку. Порядок та умови обслуговування та заміни вузла комерційного обліку визначаються правилами і типовими договорами про надання відповідних комунальних послуг. У разі відсутності або несправності вузлів обліку, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, комерційний облік здійснюється в установленому законодавством порядку в місці вводу відповідних зовнішніх інженерних мереж у будівлю (її частину), а для послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії - в місці вводу відповідних внутрішньобудинкових систем у житлове або нежитлове приміщення споживача. Ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Згідно з ч.1-3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1-4,11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Отже вищевказані обов`язки, зокрема, щодо інформування про зміну власника житлового приміщення, зміну кількості мешканців, заміни приладів та пристроїв чинним законодавством України покладається на споживача. Правовідносини щодо прав та обов`язків між виконавцем з надання послуг з водопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків регулюються ст.19-23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн. 5 ЦК України, ЖК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, з 13 серпня 2019 року - Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. N 690, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Так, з 13.08.2019 набрали чинності та діють Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. N690, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. У вказаних Правилах терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». Відповідно до п. 10, 11, 24-26, 38 Правил виконавець повинен забезпечити надання послуги безперервно з гарантованим рівнем безпеки та тиском. Параметри якості питної води повинні відповідати вимогам державних санітарних норм і правил. Тиск питної води повинен відповідати параметрам, встановленим державними будівельними нормами. Критерієм якості послуг з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача за умови справності мереж споживача. Споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Рахунки на оплату послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачеві або його представникові не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договорами. Отже, за загальним правилом споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Якщо є ж послугами вони не користувались, то законодавством передбачено можливість звільнення їх від сплати або перерахунок оплати, але не у будь-якому випадку, а за певних умов. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Крім того, відповідно до ст.1-2, п.5 ст.12, п.6 ст.18 Закону України «Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» військовослужбовці\~користуються усіма\~правами і\~свободами людини\~та громадянина,\~гарантіями цих\~прав і\~свобод,\~закріпленими в\~Конституції\~України\~та законах\~України,\~з урахуванням\~особливостей,\~встановлених цим\~та іншими\~законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. Пільги, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються військовослужбовцям і членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом. Наявність пільг у позивачки, зокрема, щодо влаштування комерційного приладу обліку, іншого обладнпння за рахунок відповідача, з урахуванням статусу [PERSON] , наданими письмовими доказами не підтверджена. Суд також наголошує, що відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19 квітня 2021 року № 97) (далі Правила №190), виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування зі споживачем. Так, твердження КП «Водоканал», висловлені у відзиву, суд приймає як належні, адже відповідач як виконавець обслуговує саме вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них (тобто зовнішні системи), які перебувають у нього на балансі, або обслуговуються підприємством на підставі відповідного договору. Відповідно, згідно з ч.1,2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Так, 01.03.2022 на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування https://zp.gov.ua та на офіційному веб-сайті КП «Водоканал» http://www.vodokanal.zp.ua було розміщено текст договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, суд вважає зазначене загальновідомою обставиною. Крім того, посилання на умови договору наведено у заяві-приєднанні [PERSON] від 12.05.2023, як це знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Суд наголошує, що згідно з п. 14 Правил №690, фактом приєднання споживача до умов публічного договору приєднання (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, як це має місце в даній справі та визнається сторонами, відповідно, застосованими положення ч.1 ст.82 ЦПК України. Під час розгляду справи знайшло своє підтвердження, що первісно, у період приналежності вказаного нерухомого майна на праві власності попередньому споживачеві [PERSON] , домоволодіння відключено від водопостачання, що здійснено відповідачем правомірно, у зв`язку із наявною заборгованістю, що обліковувалась по рахунку, тобто, в часі до набуття подружжям [PERSON] права власності на вказане домоволодіння. Також судом встановлено, що у червні 2023 року, у зв`язку з незадовільним станом мережі централізованого водопостачання, розташованої по [ADDRESS] , КП «Водоканал» проведена планова заміна трубопроводу, на мережі централізованого водопостачання за адресою позивача встановлено сідловий відвід та змонтовано запірну арматуру для здійснення подальшого підключення, за умови заміни споживачем технічно несправного вводу будинку 25. Оскільки саме під час проведення ремонтних робіт працівниками КП «Водоканал» виявлено, що водопровідний ввід за адресою: [ADDRESS] , від мережі відповідача у місці приєднання до території будинку позивача перебуває в технічно несправному стані, зазначена обставина унеможливила (без його заміни [PERSON] ) підключення до мережі централізованого водопостачання, про що був складений відповідний акт, саме тому водопостачання припинено повторно. Суд враховує, що згідно з п.2,3,9 розділу ІІ Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 №190, із змінами, мережі водопостачання та водовідведення споживача експлуатуються та обслуговуються споживачем. Обслуговування мереж споживача може здійснюватися виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення на умовах окремого договору .\~Межею розподільчих\~мереж,\~які обслуговує\~виконавець послуги\~з централізованого\~водопостачання /\~централізованого водовідведення,\~є перший\~колодязь із\~запірною арматурою\~у місці\~приєднання до\~водопровідної мережі\~споживача відповідно\~до акта\~розмежування майнової\~належності та\~експлуатаційної відповідальності\~сторін (додаток\~1).\~Споживач забезпечує виконання\~технічних умов\~та підключення\~об`єктів до\~систем централізованого\~питного водопостачання\~та водовідведення\~згідно із\~цими Правилами; експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, водопровідний ввід та водопровідна мережа, розташована на території домоволодіння позивачки, обслуговується, замінюється та ремонтується безпосередньо самим споживачем. Крім того, відповідно до 18 Розділу III Правил №190 роботи з підключення збудованої водопровідної мережі до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення виконуються виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення на платній основі за окремим договором та при умові укладеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідний договір між сторонами у справі не укладався, проте бездіяльність відповідача в даному випадку не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. Так, у відповідь на заяву позивачки та з метою подальшого підключення мережі споживача до мережі централізованого водопостачання, КП «Водоканал» склало калькуляцію витрат для проведення додаткових робіт з підключення водопроводу за адресою: [ADDRESS] абонента [PERSON] , дані роботи підлягають проведенню в разі наявності технічно справного стану власних мереж споживача. Проте [PERSON] відмовилась від оплати витрат, а також не здійснила заміну водопровідного вводу, що не заперечується стороною позивача, тобто, не вчинила жодних дій, спрямованих на підключення до централізованих мереж водопостачання. Отже, станом час розгляду справи послуга з централізованого водопостачання, як і раніше, з часу первісного відключення від мережі, не надавалась КП «Водоканал» саме у зв`язку з бездіяльністю позивачки та технічною несправністю мереж споживача. При цьому, статус споживача послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка набула лише з 12.05.2023. Відмовляючи у задоволенні позову, суд керується положеннями ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якими визначено, що однією із засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, ч.2 ст. 264 ЦПК України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Викладене свідчить про те, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Відповідно, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 22.08.2018 р. у справі №925/1265/16, які суд враховує згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Так, відносно позовної вимоги про визнання незаконними дії комунального підприємства «Водоканал» щодо припинення постачання звичайної холодної води індивідуальному побутовому споживачу [PERSON] шляхом від`єднання будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] від загальних мереж зовнішнього водопроводу, дана вимога відповідно до висновків суду не є обгрунтованою, а саме неправомірності дій відповідача судом не встановлено. Крім того, позивачем не конкретизовано, яке саме відключення (в яку дату) та які саме дії підлягають визнанню незаконними. Стосовно позовної вимоги про визнання незаконними дії комунального підприємства «Водоканал» щодо ненадання споживачу інформації про причини припинення постачання звичайної холодної води індивідуальному побутовому споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від загальних мереж зовнішнього водопроводу, суд встановив, що відповідач надав усю наявну інформацію своєчасно та в належний спосіб, відповідно, дана вимога не є обгрунтованою. Суд також звертає увагу на суперечливість формулювання даної вимоги, адже ненадання інформації, за своєю сутністю, може мати свій прояв лише у формі бездіяльності. За приписами ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Так, щодо вимоги про зобов`язання комунального підприємства «Водоканал» відновити (за рахунок відповідача) побутовому споживачеві [PERSON] водопостачання холодної води до будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про те, що вона за своєю сутністю є похідною від першої позовної вимоги та не може бути задоволена, адже підключення споживача до мережі відповідача за наявної технічної несправності мереж може призвести до аварійних ситуацій, тобто, не є ефективним способом захисту з урахуванням фактичних обставин справи. Щодо позовної вимоги про стягнення з комунального підприємства «Водоканал» на користь побутового споживача [PERSON] моральної шкоди за грубе втручання в приватне життя громадянина, яке відбулося шляхом протиправного відключення житла громадянина від загальної системи постачання звичайної холодної води у сумі 100 000,00 гривень, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Зокрема, згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням актів, досліджених судом, у період 2021 та 2022 років домоволодіння мало занедбаний вигляд, докази фактичного проживання [PERSON] , як у вказаний час, так і на час розгляду справи суду не надано, відповідно, не доведено й порушення звичного укладу життя позивачки внаслідок відсутності водопостачання. Оскільки суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено факту завдання їй моральної шкоди, не надано відповідних доказів, крім того, на переконання суду, вказана позовна вимога є похідною від інших вимог позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягає. Як уномовано ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Тому, встановивши вищенаведені обставини, оцінивши наявні докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Як врегульовано ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачка була звільнена від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Із врахуванням приписів ст.141 ЦПК України, висновків суду за результатами розгляду справи, судом не встановлено підстав для розподілу судових витрат в частині судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити, що стороною позивача подано клопотання про розподіл вказаних судових витрат у сумі 2\~500,00 гривень, а також договір про надання правової допомоги №0026 від 29.07.2024, ордер від 29.07.2024 АР №1192600, квитанцію до платіжної інструкції від 30.08.2024 №128601, акт прийняття-передачі наданих послуг від 02.09.2024, засвідчений підписами сторін. Разом з цим, п.1,2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Тому за результатами розгляду даної справи суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення витрат на професійну правничу допомогу, понесених [PERSON] , за позивачкою, відповідно, у їх стягненні з відповідача відмовляє.

Outcome: dismissed