Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

11 серпня 2025 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача, через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС. В позові зазначено, що 15 серпня 2023 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (первісний кредитор) та відповідач уклали кредитний договір №620807786. Кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8400,00 грн, які було перераховано на банківську картку позичальника. 28 листопада 2018 між первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод. 10 жовтня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу №10/120024-01, за яким відповідно до реєстру боржників до ТОВ «ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 40970,16 грн. Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, то виникла заборгованість у розмірі 40970,00 грн, яка складається з: 8400,00 грн. заборгованість по кредиту, 32570,06 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №620807786 від 15 серпня 2023 року, в розмірі 40970,00 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір, у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 серпня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір кредитної лінії №620807786, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 8400,00 грн., строком до 14 вересня 2028 року, з рекомендованою датою дострокового повернення кредиту 02 вересня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, в розмірі 1,84% від суми кредиту за кожен день користування коштами протягом дисконтного періоду (18 днів) та 2,98% від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами після дисконтного періоду. Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.69-87). Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.65-68). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить копія платіжного доручення від 15 серпня 2023 року та довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 26 серпня 2025 року, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~40970,16\~грн.,\~яку за\~договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди до нього від 31 грудня 2023 року, було передано ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу за договором факторингу №10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року передало її ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», яке за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року передало її позивачу (а.с.16,118-176,223). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, станом на 30 грудня 2023 року, у розмірі 40970,16 грн., з яких: 8400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 32570,16 грн. заборгованість за відсотками (а.с.105-109). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 40970,16 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 7000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладеного з адвокатським бюро "Тараненко та партнери" з протоколом погодження вартості послуг, додаткову угоду до вказаного договору від 05 червня 2025 року та акт приймання-передачі послуг від 25 червня 2025 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] : за вивчення матеріалів справи 1000,00 грн., складання позовної заяви 5000,00 грн., підготовка адвокатського запиту 500,00 грн. та підготовка і подача клопотання 500,00 грн. (а.с.98-103). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 7000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише 3000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved