Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Кошельок» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3311713647-613827 від 12.02.2022 в розмірі 19 239,00 грн., судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 лютого 2022 між ТОВ «Кошельок» та відповідачкою [PERSON] укладено договір № 3311713647-613827 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Договір № 3311713647-613827 від 12.02.2022 року укладений за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок». Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор «[NUMBER]» для підписання кредитного договору № 3311713647-613827 від 12.02.2022 року, шляхом направлення відповідачці [PERSON] на номер телефону [NUMBER] . За умовами договору відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5 500,00 грн. строком на 28 днів, відсоткова ставка становить 1,85 %, сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 28 днів, становить 8 349,00 грн. ТОВ «Кошельок» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 19 239,00 грн., яка складається з: 5 500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 13 739,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування позикою. В добровільному порядку спір не вирішено. З метою захисту своїх майнових прав товариство змушене звернутись до суду із зазначеним позовом. ТОВ «Кошельок» просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за договором про надання банківських послуг та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 12.02.2022 р. між ТОВ «Кошельок» та відповідачкою [PERSON] укладений договір № 3311713647-613827 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - кредитний договір), також цього дня відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту до договору № 3311713647-613827 від 12.02.2022 р. (а.с. 10-16). Зі змісту наявного в матеріалах справи тексту Договору № 3311713647-613827 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту вбачається, що сторони дійшли згоди про наступне: п.1.1. Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 5 500,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. 1.3. Тип кредиту - споживчий кредит. 1.4. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним. 1.4.1. Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.2.1. Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. 1.4.2. Проценти за користування кредитом: 2849,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.4.3. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 1.4.3.1. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 1.85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. 1.5. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4., 3.5., 3.6. цього Договору. 2.1. Кредит надається строком на 28 днів, (далі - «Лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. 3.2. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). 3.3. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору. 3.4. Відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України " Про захист прав споживачів" сукупна вартість кредиту для Позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 8349,00 грн., або 151.80% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2849,00 грн., або 51.80% від суми кредиту. 3.5.1. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.4.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. Згідно наявного в матеріалах справи графік розрахунків, цим графіком встановлюються періодичність та розміри платежів Позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с. 16-17). Сукупна вартість Кредиту за Дисконтною ставкою складає 151.8% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або вісім тисяч триста сорок дев`ять гривень 00 копійок, (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування Кредитом у розмірі 51.8% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або дві тисячі вісімсот сорок дев`ять гривень 00 копійок, (у грошовому виразі); 2) суму Кредиту у розмірі 5500.00 (у грошовому вираженні). 4. У разі користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 1.2 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою, в порядку передбаченому Договором. 5. Плата за користування кредитом (проценти) становить 675.25% річних від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, що становить (2,849.00) гривень 6. Цей Графік розрахунків є невід`ємною частиною Договору № 3311713647-613827 від 12.02.2022 року. Згідно позовної заяви Відповідачка здійснила дії, які чітко свідчить про її свідомий вибір щодо укладання договору. Таким чином без відповідних дій з боку Відповідачки укладання договору було б неможливе. Позивач вказує, що на виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор - [NUMBER] -, для підписання кредитного договору № 3311713647-613827 від 12.02.2022. Відповідно до листа ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» у м. Києві від 15.05.2025 р. № 05/642-05/181 Директору ТОВ «КОШЕЛЬОК» Крилову С.С. надано підтвердження успішності операції через систему xPAY та зараховано на картку картодержателя 12.02.2022 - 5500,00 грн. ID транзакції - [NUMBER] , Номер картки: [NUMBER] ; ID кредита: [NUMBER] ; ID заявки на кредит 613827 (а.с.22). Згідно повідомлення XPAY Group LLC підтверджено, що через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта № [NUMBER] 12.02.2022 року кредитних коштів в сумі 5500,00 грн. за договором займу №3311713647-613827 (а.с.24). До матеріалів справи також долучено детальний розрахунок заборгованості за Договором № 3311713647-613827 від 12.02.2022 року, у відповідності до котрого заборгованість відповідачки [PERSON] становить 19 239,00 грн. з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 13 739,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 18-19). Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] за період з 11.02.2022 по 09.06.2022 12.02.2022 зафіксовано зарахування на картку переказу в сумі 5500,00 грн. (а.с. 54-56). Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «КОШЕЛЬОК» свої зобов`язання за кредитним договором від 12.02.2022 року виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок [NUMBER] кредитні кошти в сумі 5500,00 грн. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір). Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ). Таким чином відповідачка прийняла умови та правила надання банківських послуг, кредитний договір № 3311713647-613827 був підписаний електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є однією із форм укладення кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, у встановлений договором та законом терміни, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, заходів направлених на погашення заборгованості по кредиту та відсотків не приймала. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачкою було порушено умови на яких нею було взято кредит, а тому вимога позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за надання кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 28 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 2 849,00 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 3311713647-613827 від 12.02.2022 року в сумі 8349,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 2 849,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з врахуванням частково задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: partial