Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

06.11.2018 між ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ідентифікаційний код: 38750239, (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 06112018-DG, відповідно до якого: - на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (п. 1.1); - внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрах боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п. 1.2); - оформлення відступлення права вимоги відбувається в наступному порядку: а) один раз на два тижні сторони підписують акти прийому-передачі та кредитор передає новому кредитору в електронному вигляді реєстри боржників, що передаються кредитором новому кредитору в рамках даного договору (п. 6.2); - стягнення заборгованості боржників новий кредитор проводить з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 6.2.3). ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило найменування на ТОВ «ВІН Фінанс», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.07.2024 № 140801500422. Позивач стверджує, що на підставі договору відступлення прав вимоги від 06.11.2018 № 06112018-DG ним було набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором від 20.05.2018 № L5480211, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , проте позивач не додав до позовної заяви доказів існування такого кредитного договору та належних доказів набуття прав вимоги за ним, а саме реєстру боржників та акта прийому-передачі. Посилаючись у позовній заяві на те, що кредитний договір від 20.05.2018 № L5480211 було укладено у електронній формі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі Закон № 675-VIII), позивач не зазначає у який саме спосіб цей договір укладався. Так, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви(форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Проте, позивачем не зазначено, яку з дій, передбачених частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII, було вчинено відповідачем під час укладення кредитного договору від 20.05.2018 № L5480211, та не надано суду відповідних доказів. До того ж, додана до позовної заяви копія договору відступлення прав вимоги від 06.11.2018 № 06112018-DG не містить підпису з боку нового кредитора. З огляду на викладене, додана до позовної заяви довідка ТОВ «ВІН Фінанс» щодо розміру заборгованості відповідача, яка не містить підпису директора Михайла Романенка, також визнається судом неналежним та недопустимим доказом. Позивач стверджує, що первісний кредитор (ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») виконав умови кредитного договору від 20.05.2018 № L5480211 та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, проте не посилається на докази, що підтверджують цей факт, а відповідач заперечив цю обставину у відзиві. Відповідних доказів позивачем не додано до позовної заяви. Інші додані до позовної заяви докази, а саме: паспорт споживчого кредиту; спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0882747; додаткова угода № АМ6544096 до спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG0882747, так само, не містять посилання на кредитний договір від 20.05.2018 № L5480211, відтак не беруться судом до уваги як неналежні докази. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем не було надано суду доказів укладення кредитного договору від 20.05.2018 № L5480211 та його виконання кредитором, а також доказів набуття права вимоги до відповідача за цим договором на підставі договору відступлення прав вимоги від 06.11.2018 № 06112018-DG, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, суд не вирішує питання стосовно строку позовної давності у цій справі, адже пропуск без поважних причин строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову лише у разі обґрунтованості позовних вимог (ст. 267 ЦК України). За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача (п. 2 ч. 2). Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed