Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77945448, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43\~226,33 грн, з яких 14\~652,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28\~574,33 грн сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 43\~226, 33 грн і судові витрати. 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. 24 липня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги вважала безпідставними і необґрунтованими, посилаючись на те, що позивач безпідставно нарахував відсотки поза межами строку кредитування. Крім того, вважає, що позивач не набув право вимоги до неї ( [PERSON] ), оскільки на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14 червня 2021 року боргові зобов`язання за договором позики №77945448 від 18 листопада 2021 року ще не існували. Також позивачем не долучено доказів підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги. У зв`язку з викладеним просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 29 липня 2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Ясницької Н.О. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що кредитний договір укладений в електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до умов договору кошти надано позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, а позичальник зобов`язувалась повернути грошові кошти, сплатити проценти і виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Вказала, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. Також зауважила, що дія договору факторингу продовжена до 14 червня 2025 року, договір факторингу № 14/06/21 є чинним, а тому перехід прав вимоги за договором позики відбувся відповідно до діючого договору факторингу. 07 серпня 2025 року від відповідача надійшли заперечення, у яких остання навела доводи аналогічні доводам, зазначеним у відзиві на позов. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77975448, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора MwxrKoUK4R, за умовами якого відповідач отримала позику в розмірі 14\~652,00 грн, строком на 30 днів до 18 грудня 2021 року, зі сплатою денної процентної ставки в розмірі 1,99% в день (а.с. 6). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Зі змісту вказаного договору вбачається, що право вимоги\~ це\~права грошової\~вимоги щодо\~погашення (стягнення)\~заборгованостей з\~боржників,\~які виникли\~на підставі\~договору позики (а.с. 7-8). 28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору факторингу, за умовами якої сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору, яким передбачено умови повідомлення боржників про відступлення права вимоги заборгованості фактору, та викласти його в новій редакції; решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечать даній додатковій угоді (а.с. 9). За умовами додаткової угоди № 12 до договору факторингу № 14/06/21, укладеної 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони, зокрема, погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року та ціну продажу згідно реєстрів боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року (а.с. 10). На виконання умов п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони 27 жовтня 2023 року уклали акт прийому-передачі реєстру боржників № 11 (а.с. 11). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77975448 в сумі 43\~226,33 грн, з яких 14\~652,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28\~574,33 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 12). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором позики № 77975448 станом на 31 березня 2025 року становить 43\~226,33 грн, з яких 14\~652,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28\~574,33 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 13). За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43\~226,33 грн. Зі змісту договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли\~на підставі\~договору позики; за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 7-8), тоді як договір позики № 77975448 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] був укладений лише 18 листопада 2021 року, тобто пізніше ніж договір факторингу. Долучена до матеріалів справи копія договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не містить таких умов даного договору як відступлення права вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані суду додаткові угоди до вказаного договору факторингу також не містять умов щодо відступлення права вимоги до боржників, яке виникне в майбутньому. Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до [PERSON] за договором позики № 77975448 від 18 листопада 2021 року, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні. Доводи позивача про те, що договір № 14/06/21 є рамковою угодою у даному випадку не спростовує вказаних вище висновків суду, оскільки у цьому договорі не вказано, що його предметом є у тому числі і право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Вказані доводи могли б бути взяті судом до уваги, якщо б предметом договору факторингу було право грошової вимоги у тому числі, яке виникне в майбутньому, що б відповідало положенням ч. 1 ст. 1078 ЦК України. З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed