Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

12.11.2024 представник позивача, який діє від імені та в інтересах позивачки звернувся до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - [PERSON] та стягнення судових витрат. Обґрунтовуючи вимоги тим, що дана позовна заява пред`явлена на захист прав та законних інтересів неповнолітньої дитини сторін. Батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, оскільки самоусунувся від виконання своїх обов`язків, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться здоров`ям та успіхами дитини, починаючи з 2018 коли шлюб між батьками було розірвано. 13.12.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, адже він турбується про дитину і надає сину належне забезпечення. Батько завжди турбувався про дитину і забезпечував належні умови проживання. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання представник позивачки адвокат Кушнеренко Є.Ю. та позивачка не з`явились, проте представником подано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що з позивачкою розлучились у 2018 і з того часу син [PERSON] кожного літа на канікули до 2023 приїздив до нього. Відносини складались добре, жодних непорозумінь, суперечок не виникало. Проте, у 2023 він захворів, але до цього пообіцяв сину купити комп`ютер, проте через хворобу та матеріальний стан не зміг виконати обіцянку і син мабуть образився, тому до цього часу не бажає спілкуватись та заблокував його. Також позивачка налаштовує сина проти нього, оскільки має особисті інтереси відносно позбавлення його батьківських прав. Від сина ніколи не відмовлявся, після розлучення добровільно по можливості надавав сину матеріальну допомогу, перераховуючи кошти на картковий рахунок матері позивачки [PERSON] . Бувало їздив за місцем проживання сина в с. Киселівка, але його не знайшов, а при спілкуванні з позивачкою та її батьками виникають сварки, що негативно впливають на психічний стан здоров`я сина. Проте, все рівно буде всіма можливими способами намагатись відновити відносини із сином. На даний час сплачує аліменти за рішенням суду на утримання сина [PERSON] на користь позивачки. Просить не позбавляти його батьківських прав. Представник відповідача адвокат Мальцева Д.М. у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з того, що відповідач після припинення шлюбних відносин із позивачкою не залишив сина, продовжив спілкування, приймав участь у його вихованні, періодично проживали разом, матеріально допомагав. На даний час сплачує аліменти за рішенням суду, за місцем проживання характеризується позитивно, причини відсутності спілкування із сином є виправданими. Просить суд врахувати, що висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав складено зі слів матері дитини, відповідача на засідання не викликали, пояснення не відбирались, отже його складено поверхнево. Отже, позивачкою не доведено обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Представник третьої особи Служби у справах дітей Киселівської сільської ради у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства захищаючи права та свободи неповнолітньої дитини. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з відповідачем друзі і разом працювали у м. Києві. [PERSON] із [PERSON] та сином [PERSON] проживали родиною в смт. Понорниця. Потім щось пішло не так і вони розлучились, років десять вже минуло. Після розлучення, кожного літа, коли з [PERSON] повертались із роботи він забирав до себе сина із с. Киселівка на п`ятнадцять днів, оскільки працювали вахтовим методом, а потім по дорозі на роботу сина завозив до матері у с. Киселівка. Так відбувалось до 2023. У батька із сином складались добрі, довірчі відносини. Що трапилось у родині відповідача через, що син перестав приїжджати свідку не відомо. Стверджує, що [PERSON] є безвідповідальною жінкою. Свідок [PERSON] показав, що є односельчанином [PERSON] . Неодноразово кожного літа бачив сина відповідача [PERSON] , який приїздив на літні канікули до батька. Інколи бачив і взимку. Батько із сином їздили на риболовлю, відносини були гарні, дружні. Про будь-які конфлікти між ними не чув. Проте, у 2024 - 2025 хлопчика з батьком не бачив. Свідок [PERSON] показав, що з відповідачем односельці і товаришують. Йому відомо і бачив особисто, як влітку, коли син відповідача [PERSON] приїжджав до батька вони разом ходили на риболовлю. Бачив їх часто, проте з літа 2024 [PERSON] не бачив. Також , перебуваючи на пошті бачив, як відповідач перераховував аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Заочним рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.08.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки № 308 від 28.10.2024 виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] проходить військову службу по мобілізації у даній військовій частині з 11.05.2022 по теперішній час на посаді молодшої медичної сестри неврологічного відділення. Згідно довідки - характеристики виданої виконавчим комітетом Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області № 1434 від 24.06.2024, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] згідно погосподарського обліку має власне житло. Наявні комунікації у будинку (природній газ, водопостачання, електрика). Працює не офіційно, має сталий заробіток. В побуті і суспільстві веде себе добре, завжди ввічливий, тактовний, працелюбний. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий. Алкоголем та наркотичними речовинами не зловживає. Скарг від жителів громади або членів родини не надходило. В громадських місцях веде себе позитивно (в нетверезому стані не з`являється, не має конфліктних ситуацій із сусідами, фізичної або вербальної агресії не проявляв). Підтримує позитивні стосунки з усіма жителями села. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача від 11.12.2024, вбачається, що створені належні умови проживання для дитини, а саме є окреме спальне місце, шафа для одягу, стіл для навчання. З довідки Киселівського ліцею Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 21.10.2024 вбачається, що [PERSON] будучи батьком [PERSON] , [INFO] , який навчається у навчальному закладі з 2017 року та є учнем десятого класу Киселівського ліцею участі у вихованні дитини не приймає, батьківські збори не відвідує, результатами навчання сина не цікавиться. За повідомленням Коропського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області № 27.10.-34/132 від 09.12.2024, виконавчі документи про стягнення аліментів, штрафів, боргу, фінансових стягнень, за якими [PERSON] є боржником, станом на 09.12.2024 на виконанні у Коропському ВДВС У Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні. За повідомленням КНП «Чернігівського районного центру первинної медико - санітарної допомоги» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 04 від 03.01.2025, всі огляди дитини [PERSON] , лікарем - педіатром проводились у присутності матері [PERSON] або бабусі дитини. Згідно акту обстеження умов проживання позивачки та неповнолітнього [PERSON] за адресою [ADDRESS] за № 09 від 24.04.2025, встановлено, що за даною адресою фактично проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - батько позивачки, [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] , [PERSON] . Вихованням дитини займається мама [PERSON] та бабуся з дідусем. В [PERSON] є окрема кімната, яка забезпечена меблями з урахуванням вікових особливостей. Облаштоване робоче місце для навчання, забезпечений одягом та взуттям відповідно до сезону, канцелярським приладдям. Дитина забезпечена всім необхідним для проживання, розвитку та навчання. Родина дружня, відкрита до спілкування, має достатнє коло друзів, які підтримують родину та характеризують із гарної сторони. За висновком оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 24.04.2025, стан задоволення потреб [PERSON] задовільний, мати здатна забезпечувати потреби дитини, родина не потребує надання соціальних послуг. За результатами проведеної перевірки, Службою у справах дітей, Киселівської сільської ради, Чернігівського району Чернігівської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Киселівської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області від 05 травня 2025 № 1237 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проте, суд враховує, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) від 18 грудня 2008 року, заява № 39948/06). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 10 листопада 2021 року у справі № 309/556/17 (провадження № 61-14124св21), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21), від 02 серпня 2022 року справа № 743/269/21, (провадження № 61-18133св21), від 25 листопада 2022 року у справі № 308/9081/21 (провадження № 61-8290св22) та інших. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19, ухилення від виховання дитини може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійний характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Так, на підтвердження невиконання відповідачем батьківських обов`язків позивачкою надано: довідку Киселівського ліцею Киселівської сільсьокї ради Чернігівського району Чернігівської області, згідно якої відповідач не відвідує батьківські збори, результатами навчання сина [PERSON] не цікавиться, повідомлення КНП «Чернігівського районного центру первинної медико - санітарної допомоги» Чернігівської районної ради Чернігівської області, яким підтверджується, що всі огляди дитини [PERSON] лікарем - педіатром проводились у присутності матері [PERSON] або бабусі дитини. Вказані докази стосуються, здебільшого, неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження фактів притягнення, зокрема, до адміністративної відповідальності за невиконання відповідачем обов`язків щодо виховання дитини. При цьому, відповідач заперечує проти позову про позбавлення його батьківських прав. Суд враховує, що вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58). За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки [PERSON] щодо умисного злісного систематичного ухилення від виконання батьківських обов`язків, свідомого нехтування ним, а також, що така поведінка має постійний характер та, що змінити поведінку відповідача у кращу сторону неможливо. Позивачкою також не доведено, у чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини у разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав. Висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, оскільки суд самостійно приймає рішення у справі про позбавлення батьківських прав, враховуючи усі докази та обставини справи, в тому числі висновок органу опіки, як один з доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, не погоджується із даним висновком, оскільки він є недостатньо обгрунтованим, складався лише зі слів матері дитини, без повідомлення та участі відповідача, відсутнє підтвердження, що позбавлення батька батьківських прав змінить життя дитини на краще. Враховуючи вищевикладені обставини, у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Outcome: dismissed