Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

01.04.2025 через систему «Електронний суд» до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «МТМ», в особі представника Шикун В.О., до відповідача [PERSON] ,Ю в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.05.2024 у сумі 348 829,31 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення № ХХа за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір №72212511 між Концерном «МТМ» та [PERSON] про надання послуг з постачання теплової енергії за вищевказаною адресою є укладеним. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 по 31.05.2024 на загальну суму 348\~829,31 грн, однак відповідач не оплачував надані за вказаною вище адресою послуги, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою від 02.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. 03.04.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 03.04.2025 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено підготовче судове засідання на 09.05.2025. 30 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя була змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Підготовче судове засідання 09.05.2025 відкладено за клопотанням відповідача до 04.06.2025. 26.05.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить зобов`язати позивача провести перерахунок нарахування оплат за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] та надати актуальну інформацію щодо заборгованості або переплати за надані послуги станом на 01.05.2025. Також просить відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Як зазначає позивач, ним було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період 01.11.2021-31.05.2024 на загальну суму 348 829,31 грн. Проте, у матеріалах позовної заяви взагалі відсутня інформації щодо заявленої позивачем суми в розмірі 348 829,31 грн та її детального розрахунку. За даними акту звірки взаємних розрахунків № 72212511, наданих Позивачем, Відповідачу було нараховано 249556,06 грн за послуги з постачання теплової енергії за березень 2022 року, тобто за один місяць. Але відповідачу невідомо з чого саме була нарахована саме така сума у розмірі 249556,06 грн, оскільки нарахування в інші місяці протягом 2022-2023 років були у межах 7000 - 12000 грн. На запит відповідача від позивача отримано відповідь про те, що розмір такого нарахування пов`язаний з оновленням вимог Методики, що внесені Наказом № 358 від 28.12.2021 та збільшенням вартості природного газу, придбаного у лютому - березні 2022 року. Протягом 23.04.2025 - 28.04.2025 відповідачем було погашено заборгованість перед позивачем у розмірі 71 190,00 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Також відповідач вказує, що стягнення заборгованості з відповідача можливо за період не більше ніж протягом останніх трьох років, тобто за нарахування оплати за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2022 по 01.04.2025. Оплата, нарахована за березень 2022 року в розмірі 249556,06 грн не входить до зазначеного періоду, оскільки позовна заява подана позивачем 01.04.2025. Тому, оплати, нараховані позивачем за період до 01.04.2022 року не можуть бути враховані у даній позовній заяві та стягнуті з відповідача, у зв`язку з закінченням строків позовної давності. Крім того посилається на те, що за даними акту звірки взаємних розрахунків № 72212511, наданого позивачем, за період з 01.04.2022 по 01.04.2025 відповідачу було нараховано оплату на загальну суму 125\~438, 95 грн. За даними зазначеного акту відповідачем було погашено суму заборгованості: в грудні 2023 року на суму 31000,00 грн; в липні 2024 року на суму 20000,00 грн; в квітні 2025 року на суму 71 190,00 грн. Таким чином, за період з 01.04.2022 та станом на 01 травня 2025 року відповідачем було сплачено позивачу за послуги з постачання теплової енергії 140190,00 грн. Проте за даними акту розрахунків, наданого позивачем, борг відповідача за цей період складає 125 438,95 грн. Тобто переплата відповідача перед позивачем станом на 01 травня 2025 року складає 14751,05 грн. Тому, позивачем повинен бути проведений перерахунок відповідачу та надана актуальна інформації щодо заборгованості або переплати останнього за послуги з постачання теплової енергії. Від позивача 02.06.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому з посиланням на переривання строку позовної давності у зв`язку зі частковим погашенням відповідачем заборгованості, на дію карантину через COVID-19, а також введення в Україні воєнного стану вважає, що позивачем строк позовної давності пропущено не було. 02.06.2025 представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 305883,52 грн та судові витрати. Вказана заява прийнята судом до розгляду. 17.06.2025 від представника Концерну «МТМ» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформації щодо нарахувань та акти обстеження системи теплоспоживання. 23.06.2025 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач зазначає, що відповідно до Розпорядження Запорізького міського голови № 1518 від 22.07.2002 було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію магазину непродовольчих товарів по [ADDRESS] , після реконструкції нежитлових приміщень. Зазначений магазин непродовольчих товарів було дозволено ввести в експлуатацію. За даними акту в магазині було встановлено ультразвуковий теплолічильник «UFEC 005-01» в кількості 1 штуки та затверджена схема системи опалення та вентиляції. Тобто, встановлена система опалення та зазначений теплолічильник використовуються з 2002 року та по теперішній час цілком на законних підставах, оскільки згідно розпорядження Запорізького міського голови № 1518 від 22.07.2002 року були погоджені: Першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради; Завідуючим юридичного відділу міськвиконкому; Начальником головного управління архітектури та містобудування міської ради; Начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю головного управління архітектури та містобудування міської ради; Головою Орджонікідзевської районної адміністрації. Відповідач не є уповноваженою особою на проведення перевірки теплового лічильника та не несе ніякої відповідальності за несвоєчасне проведення перевірки теплового лічильника. На підставі викладеного, вважає оплату, нараховану відповідачу за березень 2022 року в розмірі 249556,06 грн необґрунтованою. Заявлена Позивачем сума боргу розмірі 249556,06 грн за послуги з постачання теплової енергії за березень 2022 року нарахована всупереч показань лічильника та не відповідає дійсності та формулі розрахунків за попередні та подальші періоди нарахувань. Нарахований позивачем борг було здійснено за даними іншого лічильника, встановленого без дотримання вимог законодавства невідомими особами в будинку загального користування [ADDRESS] . 27.06.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, зокрема, що Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12.10.2018 № 270, визначено власник приміщення у будівлі, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, власник будівлі, в якій окреме приміщення не є самостійним об`єктом нерухомого майна, подає виконавцю відповідної комунальної послуги або визначеній власником (співвласниками) будівлі іншій особі, яка здійснює розподіл між споживачами обсягів комунальних послуг, письмову заяву в довільній формі про прийняття вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) на абонентський облік. До Концерну «Міські теплові мережі» жодних заяв від [PERSON] про прийняття приладу обліку на приміщення XX а за адресою [ADDRESS] не надходило. Вважає, що аргументи Відповідача, викладені у запереченнях на відповідь на відзив, не відповідають дійсним обставинам справи, нормативно не обґрунтовані та не мають під собою правових підстав. Ухвалою суду від 02.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.08.2025. У судовому засіданні 18.08.2025 судом завершено розгляд справи по суті, позивач підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та в судовому засіданні оголошено перерву до 28.08.2025. У судове засідання 28.08.2025 сторони не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. До повноважень Кабінету Міністрів України у сфері теплопостачання належить розробка та реалізація державної політики у сфері теплопостачання. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на виконання повноважень, визначених ст. 11 Закону України «Про теплопостачання», затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (надалі Методика). Таким чином, визначення правил та умов надання послуг з теплопостачання, методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення відноситься до державного регулювання та не є повноваженням органів місцевого самоврядування, повноваження яких у сфері теплопостачання закріплено ст. 13 Закону України «Про теплопостачання». Частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про наданні комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачу [PERSON] на праві власності належать нежитлове приміщення ХХа, загальна площа 119,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2021 Концерн «МТМ» оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №72212511, що є публічним договором приєднання, який вважається укладеним з 01.11.2021 із [PERSON] , оскільки співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Індивідуальний договір про надання комунальної послуги вважається не укладеним лише у випадку, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. В даному випадку, від споживача, а саме від власника приміщення, Концерн «Міські теплові мережі» жодної пропозиції про вибір моделі договору не отримав. Законодавцем була передбачена не активність споживачів щодо укладання договорів, тому не підписана заява-приєднання до Договору не вбачає відсутність підстав для укладання Договору, оскільки в даному випадку Договір є не тільки Договором приєднання, але й Договором публічним, що не передбачає підписання заяви-приєднання. За змістом п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ Кабінету №1022 від 08.09.2021) фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є, в тому числі, факт отримання послуги. Також пунктом 4 Типового індивідуального договору № 72212511 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Механізм відключення житлових будинків, окремих квартир та нежитлових приміщень від мереж централізованого опалення визначається Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 3 розділу III Порядку для відокремлення (відключення) від централізованого опалення власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання (пункт 9 розділу III Порядку). Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від централізованого опалення власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від централізованого опалення шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом. До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення, а також копія проекту такого відокремлення (відключення) (пункт 10 розділу III Порядку). Будь-яких доказів того, що відповідач або попередній власник спірних приміщень звертався до позивача для розгляду питань щодо відключення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води з письмовою заявою, як і доказів отримання відповідачем або попереднім власником спірних приміщень необхідного погодження на такі дії, у тому числі залучення уповноваженої організації та розробленого проекту відключення, відповідачем під час розгляду даної справи не надано і в матеріалах даної справи такі докази відсутні. Натомість, відповідачем надано Технічні умови на приєднання до теплових мереж магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS] (мова оригіналу російська, в рішенні наводиться українською мовою). Відповідно до вказаних технічних умов: 1. Приєднання індивідуальної системи опалення магазину можливе від існуючого транзитного трубопроводу, що належить ВАТ «Укрграфіт». 2. Проєкт приєднання має бути розроблений у відповідності до діючих СніП, узгоджений з ВАТ «Укрграфіт». В проєкті розрахувати теплове навантаження, втрати трубопроводів, гідравлічний розрахунок. 3. Точка приєднання узгодити додатково. 4. Схема прокладки трубопроводів узгодити додатково. 5. Стояки опалення, які проходять через приміщення магазину замінити та заізолювати. 6. Провести розрахунок тепловтрат стояків опалення, що проходять через приміщення. 7. Установити засоби обліку теплової енергії. Проект на встановлення приладів обліку узгодити додатково. 8. Після закінчення робіт по реконструкції систем опалення та гарячого водопостачання, провести промивку системи опалення житлового будинку та наладку опалення в квартирах житлового будинку по [ADDRESS] . 9. Акт про промивку, про пресовку да здачу в експлуатацію системи опалення надати в ЖКО ВАТ «Укрграфіт». Як зазначає відповідач, розпорядженням Запорізького міського голови (без номеру та дати, та яке не містить підпису міського голови О.В. Поляка) затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію магазину непродовольчих товарів по [ADDRESS] після реконструкції нежитлових приміщень. На зворотньому боці наданої відповідачем копії розпорядження містяться підписи посадових осіб про погодження. Також відповідачем надано схему системи опалення, яка погоджена головним інженером ЖКО А.В. Сова 21.02.2002. На схемі зазначено точку встановлення теплолічильника «UFEC 005». Крім того, на підтвердження своїх посилань щодо встановлення лічильника відповідачем надано керівництво з експлуатації Лічильника води крильчастого СВК-1,5. При цьому доказів встановлення саме теплолічильника «UFEC 005» чи будь-якого іншого засобу обліку теплової енергії відповідачем не надано. Враховуючи знаходження нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, приміщення, яке належить на праві власності відповідачу, є опалювальними. Доказів протилежного суду не надано. Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до пункту 11 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315. Нормами Розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання(фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу III Методики. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги. У разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги. Розділом II Методики передбачені базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг. Загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та(у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Розподіл теплової енергії у будівлі/будинку здійснюється у відповідності до пунктів 5,6 Розділу III Методики. Розподілений обсяг для опалюваного приміщення, у будівлі/будинку, у якій приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розраховується з урахуванням вимог розділів ІХ, ІІ II, ІХ, ІІ III цієї Методики за формулами 13,14. У будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється за формулою 16 враховуючи вимоги розділів ІХ, ІІ I, ІХ, ІІ III цієї Методики. Частиною 1, 2 статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII передбачено: Оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/ приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті. Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12.10.2018 № 270, визначено власник приміщення у будівлі, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, власник будівлі, в якій окреме приміщення не є самостійним об`єктом нерухомого майна, подає виконавцю відповідної комунальної послуги або визначеній власником (співвласниками) будівлі іншій особі, яка здійснює розподіл між споживачами обсягів комунальних послуг, письмову заяву в довільній формі про прийняття вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) на абонентський облік. Як зазначив представник позивача, до Концерну «Міські теплові мережі» жодних заяв від [PERSON] про прийняття приладу обліку на приміщення XXа за адресою [ADDRESS] не надходило. На підтвердження встановлення засобу обліку та відсутність споживання теплоенергії відповідачем у судовому засіданні було надано фотографію лічильнику, яка не є належним доказом, оскільки неможливо встановити де саме встановлено такий лічильник. Крім того, докази прийняття Концерном «МТМ» такого лічильника на облік суду не надано. Крім того, як вбачається з Акту обстеження системи теплоспоживання від 23.08.2022, складеного комісією Концерну «МТМ», за результатами обстеження теплового вузла житлового будинку по [ADDRESS] встановлено, що виконана переврізка трубопроводів опалення на приміщення [PERSON] (без ПУ) після будинкового приладу обліку. Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання та ГВП, складеного 15.12.2022 комісією Концерну «МТМ», за результатами обстеження системи теплоспоживання житлового будинку по [ADDRESS] встановлено, що після додаткового обстеження виявлено, що система опалення приміщень [PERSON] , ТОВ «Алло» та [PERSON] має спільну врізку в гребінку в тепловому вузлі житлового будинку. Системи опалення приміщень [PERSON] та ТОВ «Алло» приєднані послідовно після системи опалення приміщення [PERSON] . В зв`язку з тим, що переврізка трубопроводу рпалення на приміщення [PERSON] була виконана 23.08.2022, то і приміщення [PERSON] та ТОВ «Алло» враховуються будинковим приладом обліку. Згідно «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2024 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021р. № 374 (зі змінами). Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками. Перша ставка (умовно-змінні витрати) плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії. Друга ставка (умовно-постійні витрати) плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину). Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди. Відповідно до умов укладених договорів плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Пунктами 8,9 Правил надання послуг з постачання теплової енергії визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами. Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення відповідача підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі, відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР, знаходженням нежитлового приміщення Відповідача у багатоквартирному житловому будинку. З доданого позивачем до заяви про зменшення позовних вимог розрахунку основного боргу за теплову енергію вбачається, що останнім було здійснено нарахування відповідачу плати за теплову енергію за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 на загальну суму 428\~074,17 грн. З врахуванням здійснених відповідачем оплат у листопаді 2023 року на суму 31\~000,00 грн, липні 2024 року на суму 20000,00 грн, квітні 2025 року на суму 122\~190,65 грн заборгованість відповідача перед позивачем становить 305883,52 грн. На виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830 Позивачем формуються рахунки на оплату спожитої послуги та надаються споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно ч. ч. 1, 2 статті 8 Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Відповідач неодноразово в судових засіданнях висловлював заперечення щодо нарахувань, здійснених Концерном «МТМ» за березень 2022 року на суму 249\~556,06 грн. Відповідно до інформаційної довідки Концерну «МТМ» щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за договором №72212511 [PERSON] за адресою [ADDRESS] за період березень, листопад, грудень 2022 року, Як вбачається із зазначеної довідки, за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року нарахування споживачу [PERSON] виконувалось як для приміщення, яке має окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку та не оснащене вузлом обліку комунальної послуги. В першій редакції Методики було не передбачено розподіл теплової енергії на приміщення з окремими відгалуженнями перед вузлом комерційного обліку. Тому, обсяг споживання теплової енергії для такого приміщення визначався згідно ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. З 01.01.2022 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. В даній редакції Методики передбачено механізм розподілення теплової енергії для таких приміщень, а саме згідно п.9 розділу І У разі, якщо окреме приміщення будівлі/будинку, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку та не оснащене вузлом обліку комунальної послуги, то при наданні цьому приміщенню послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої цим приміщенням теплової енергії визначається як різниця між фактичним обсягом спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді (розраховується відповідно до формули 11 цієї Методики) та показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії у будівлі/будинку. Визначений таким чином обсяг споживання теплової енергії не враховується до показань вузла комерційного обліку та не приймає участь в загальному розподілі комунальної послуги у будівлі/будинку. Якщо у будівлі/будинку є декілька зазначених приміщень, то така різниця розподіляється на ці приміщення пропорційно до їх загальних/опалювальних площ/об`ємів. 23.08.2022 було виконано перевізку трубопроводів опалення на нежитлове приміщення будинку за адресою [ADDRESS] споживача [PERSON] після будинкового приладу обліку. 15.12.2022 після додаткового обстеження теплового вводу та внутрішньої системи опалення нежитлових приміщень виявлено, що після приміщення [PERSON] послідовно приєднані системи опалення приміщень ТОВ «Алло» та ФО [PERSON] , що неможливо було виявити в неопалювальний період. У зв`язку з тим, що переврізка трубопроводів опалення на приміщення ВНП [PERSON] була виконана 23.08.2022р., то і приміщення ТОВ «АЛЛО» та [PERSON] , які мають спільну точку приєднання в тепловому вузлі, також враховуються будинковим комерційним приладом обліку. Таким чином, починаючи з грудня 2022 року нарахування споживачу [PERSON] виконувались як для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, теплова енергія розподілена пропорційно опалюваній площі приміщення. Також у грудні 2022 року був проведений перерахунок за спожиту теплову енергію за листопад 2022 року. Позивачем нарахування за березень та листопад 2022 року було здійснено за формулою 11 Методики з врахуванням того, що на житловому будинку у березні 2022 року було три приміщення з врізкоюі до будинкового приладу обліку, тому різниця розподіляється на приміщення цих споживачів, а також на житловому будинку у листопаді 2022 року було два приміщення з врізкою до будинкового приладу обліку, тому різниця розподіляється на приміщення цих споживачів. Також в інформаційній довідці позивач зазначає щодо перерахунків по умовно-змінній частині. Так, Згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021року №358 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, які набули чинності 28.01.2022. Нарахування за період з 01.11.2021 по 31.01.2022 здійснювалися згідно першої редакції Методики, з наступним перерахунком у березні 2022 року за січень 2022 року. Таким чином у березні 2022 року був проведений перерахунок нарахувань за січень 2022 року на суму 37419,49 грн без ПДВ, 44903,39 грн, з ПДВ. У зв`язку зі зміною площі іншого нежитлового приміщення будинку у листопаді 2022 року був виконаний перерозподіл спожитої теплової енергії у будинку за період з листопада 2021 року по березень 2022 року. Сума перерахунку складає 19,08 грн без ПДВ (22.90 грн з ПДВ). У зв`язку з тим, що переврізка трубопроводів опалення на приміщення ВНП Голдобіної Т.А. була виконана 23.08.2022, то і приміщення ТОВ «АЛЛО» та [PERSON] , які мають спільну точку приєднання в тепловому вузлі, також враховуються будинковим комерційним приладом обліку. Тому у грудні 2022 року був проведений перерахунок за спожиту теплову енергію за листопад 2022 року теплова енергія розподілена пропорційно опалюваній площі приміщення. Сума перерахунку складає (-)97182,61 грн, без ПДВ ((-) 16619,13 грн з ПДВ), Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано та не надано обґрунтованих даних, з яких би вбачалося невідповідність розрахунків позивача фактичним обсягам споживання теплової енергії відповідачем та застосування невідповідних тарифів. Відповідач не виконав свої обов`язки по оплаті послуги з постачання теплової енергії згідно умов Договору, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 становить 305\~883,52 грн. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги, що відповідачем, який є власником нежитлового приміщення, не було жодним чином доведено що у нього відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за березень 2022 року суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). Згідно частини першої статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. У постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 у справі № 6-2891цс16 зазначено, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.05.2024. Як свідчать матеріали справи, відповідачем здійснювались платежі: у грудні 2023 року 31000,00 грн, у липні 2024 року 20000,00 грн, у квітні 2025 року 71190,00 грн, що свідчить про переривання перебігу позовної давності. Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID19 з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин. Згідно із Законом України № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 (набрали чинності 02.04.2020), відповідно до яких, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України. При цьому, строк карантину в Україні неодноразово продовжувався, карантин в Україні безперервно було встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023. Також відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». За викладених обставин, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3670,60 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а також того, що позов подано через систему «Електронний суд») 305883,52 грн х 1,5% х 0,8 = 3670,60 грн. За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 4\~844,80 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1605 від 04.03.2025 на суму 2422,40 грн та №1606 від 04.03.2025 на суму 2422,40 грн. Враховуючи, що судовий збір за вимогою про стягнення 305883,52 грн становить 3670,60 грн, відповідно поверненню позивачеві з Державного бюджету України підлягає зайво сплачена сума судового збору у розмірі 1174,20 грн (після звернення позивача з клопотанням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір).

Outcome: approved