Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Суть позову Березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 65,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме: «а» прибудова, «а1» ганок, «Б» , «Г» сараї, «В» погріб, «Д» гараж, «Е» вбиральня, колодязь №1, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] . Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, 20 грудня 2024 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Денисенко Ганною Анатоліївною було винесено постанову, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок після смерті баби [PERSON] Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право власності державний нотаріус зазначила відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. За життя покійна баба [PERSON] не отримала документу про право власності на житловий будинок, проте він її належав відповідно до погосподарського обліку. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 19.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка через підсистему «Електронний суд» надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, судова повістка доставлена до електронного кабінету 19.08.2025. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалася. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом установлено, що [INFO] в с. Журбинці Бердичівського району Житомирської області померла баба позивачки - [PERSON] (а.с. 14, 49, 50-51). З повідомлення державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 18.06.2025 вбачається, що згідно з матеріалами спадкової справи № 40/2024 до майна [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON] . На її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 599 на право на земельні частки/паї. Інших спадкоємців немає (а.с. 45). Постановою від 20.12.2024 державний нотаріус Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 12). Із довідки від 07.10.2024, виданої КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не оформлено. Оціночна вартість становить 242\~722 грн (а.с. 7). На вказане домоволодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок (літера «А») збудований у 1962 році, має загальну площу 65,2 кв. м. До будинку належать господарські будівлі та споруди: «а»- прибудова, «а1»- ганок, «Б», «Г» - сараї, «В» - погріб, «Д» - гараж, «Е» - вбиральня, колодязь №1 (а.с. 15-25). Відповідно до довідки старости Скаківського старостинського округу від 27.09.2025 [PERSON] згідно із записом із погосподарської книги № 5, номера об`єкта ПГО 0364-1 являлася головою двору житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд становить 0,25 га, щодо приватизації даної земельної ділянки інформацією не володіють (а.с. 8). Норми права, застосовані судом, позиція суду Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно з частиною 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У частині 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські будівлі і споруди, прибудови до них, що були завершені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту адреси. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на 01.01.2013), речові права на нерухомість, що виникли до цієї дати, визнаються дійсними за наявності, якщо реєстрації таких прав відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, можуть вчинятися лише за умови реєстрації таких прав, крім випадків, коли вони виникли до 01.01.2013 і визнаються дійсними відповідно до цього Закону. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що для об`єктів, збудованих до 5 серпня 1992 року, закон не передбачав процедури введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким документом є технічний паспорт. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №557/1209/16-ц. Оскільки спірний будинок збудовано до 1992 року, він розташований на неприватизованій земельній ділянці, на об`єкт виготовлено технічний паспорт, а згідно з погосподарським обліком будинок значився за [PERSON] суд дійшов висновку, що остання набула право власності на спірний будинок, і будинок увійшов до спадкової маси. Суд зазначає, що право власності спадкодавця було набуте відповідно до порядку, що діяв на момент його виникнення. У зв`язку з тим, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, за нею слід визнати право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після баби [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та з огляду на те, що позивач не просить компенсувати їй судові витрати, суд залишає їх за позивачкою.

Outcome: approved