Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

28.08.2025 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в дипломі серії [NUMBER] , виданому 27 червня 1991 року Глухівським педінститутом ім. С.Н. Сергєєва-Ценського, реєстраційний № 335, допущена помилка в написанні її прізвища, помилково зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що перешкоджає зарахуванню періоду її навчання у вищому навчальному закладі до страхового стажу та стажу педагогічної роботи для подальшого виходу на пенсію за вислугою років. 25.08.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням сторін. В судовому засіданні заявниця викладену у заяві вимогу підтримала повністю з підстав викладених у ній. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області в судове засідання не з`явився. Його неявка до суду не є перешкодою для розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення заявниці допитаної в якості свідка, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27.06.1991 року Глухівським державним педагогічним інститутом ім. С.М. Сергєєва-Ценського видано диплом серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] у 1987 році вступила, а в 1991 році закінчила названий інститут за спеціальністю «Педагогіка та методика початкового навчання» (а.с. 7). Згідно з листом від 04.07.2025 року за вих. № 1156 адміністрація Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка підтвердила ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , справді навчалася в Глухівському державному педагогічному інституті ім. С.М. Сергєєва-Ценського на денній формі навчання факультету підготовки вчителів початкових класів з 01.09.1987 року по 26 червня 1991 року та про те, що [PERSON] 27 червня 1991 року було видано диплом [NUMBER] (а.с. 8). У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 13.11.1970 року прізвище батьків заявниці та самої заявниці вказано російською мовою як « [PERSON] » (а.с. 6). Паспортами батьків заявниці підтверджується, що їх прізвища українською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 12.01.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Бакирівською сільською радою Охтирського району Сумської області, актовий запис № 1. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). Будучи допитаною в якості свідка заявниця [PERSON] підтвердила обставини викладені у поданій нею заяві. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою зарахування періоду її навчання у вищому навчальному закладі до страхового стажу та стажу педагогічної роботи для виходу на пенсію за вислугою років. Згідно з листом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталася до відділу обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з метою проведення перевірки відповідності її документів для подання заяви для призначення пенсії. За результатами вказаної перевірки її було повідомлено про те, що до стажу роботи не буде зараховано навчання в Глухівському державному педагогічному інституті в період з 01.09.1987 року по 26 червня 1991 року, оскільки в дипломі серії [NUMBER] , виданому 27 червня 1991 року на підтвердження навчання, у її дівочому прізвищі [PERSON] , було допущено помилку: замість [PERSON] зазначено [PERSON] , що не відповідає її фактичним анкетним даним. При цьому відсутня можливість внесення виправлення в диплом, оскільки навчальний заклад реорганізовано та перейменовано, що виключає можливість отримати дублікат диплома. На переконання суду, наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази вказують на те, що в дипломі серії [NUMBER] зазначено особу заявниці, неточність в написанні її прізвища виникла внаслідок технічної помилки при перекладі з російської на українську мову. При цьому слід зазначити, що на цей час у позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища заявниці у зазначеному правовстановлюючому документі є неможливим, а встановлення факту належності його заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право на отримання пенсії за вислугою років. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою.

Outcome: approved