Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2025 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05.11.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1217038. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 2600,00 грн на споживчі потреби, на строк 15 днів, з процентною ставкою 1,90% від суми кредиту за кожень день користування кредитом. 28.04.2021 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 1217038 від 05.11.2020 року. 28.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір №1-28/04/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 1217038 від 05.11.2020 року. Так, ТОВ «ФК «АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1217038 від 05.11.2020 року в сумі 7787,00 грн.. \~ \~ \~ \~15.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 05.11.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1217038, відповідно до умов якого відповідачу було надано фінансовий кредит у розмірі 2600,00 грн, на строк кредитування 15 днів, тип процентної ставки фіксована. (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Знижена процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, якщо в цей строк Клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, якщо Клієнт не виконав умови зазначені в п.п. 1.4.1. Договору (п.п. 1.4.1., 1.4.2. Договору). Із довідки ТОВ «Лінеура Україна» про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №1217038 від 05.11.2020 року, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна», одноразовим ідентифікатор: С816, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 05.11.2020 року. Видача кредитних коштів за договором №1217038\~від 05.11.2020\~року в сумі 2600,00 грн для [PERSON] підтверджена квитанцією iPAY.ua на картку [NUMBER] , а також випискою про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , витребуваної судом з АТ «Ощадбанк». Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №1217038 від 05.11.2020 року станом на 21.03.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 7787,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2600,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4446,00 грн, та строкової заборгованості за процентами в розмірі 741,00 грн. Згідно з Договором Факторингу №1-28/04/21 від 28.04.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-28/04/2021 від 28.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набула права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7787,00 грн, з яких 2600,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4446,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 741,00 грн - строкова заборгованість за процентами. Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 28.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір №1-28/04/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 року ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7787,00 грн, з яких 2600,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4446,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 741,00 грн - строкова заборгованість за процентами. Отже, ТОВ «ФК АЙКОНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної у нього заборгованості. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено та визнається відповідачем факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі, унаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 7787,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2600,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4446,00 грн, та строкової заборгованості за процентами в розмірі 741,00 грн. 28.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП`за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» прийняв належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 28.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір №1-28/04/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 року ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» у сумі 7787,00 грн. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Часиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, судом встановлено, що боржник належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконував, в результаті чого виникла заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 1217038 від 05.11.2020 року, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 року та договору №1-28/04/2021 від 28.04.2021 року відступлення прав вимоги, перейшло до ТОВ «ФК АЙКОНС». Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК АЙКОНС» за вказаним кредитним договором становить 7787,00 грн, а саме: 2600,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4446,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 741,00 грн - строкова заборгованість за процентами, що підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК АЙКОНС». Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10500,00 грн, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги №16/06/2025 від 16.06.2025 року, актом про отримання правової допомоги від 11.08.2025 року. З огляду на умови договору про надання правничої допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10500,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Outcome: approved