Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №101380619 від 28.05.2021 у сумі 34\~303,74 грн., витрати на сплату судового збору у сумі 2\~422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6\~000,00 грн. У обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.05.2021 [PERSON] подала заявку на отримання кредиту №101380619. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. На підставі указаної заяви ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 10\~000,00 грн. 30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 09Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №101380619. Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становить 34\~303,74 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 8\~574,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 25\~729,74 грн. Оскільки відповідач не виконала своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №101380619 від 28.05.2021 в сумі 34\~303,74 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 07 липня 2025 року. 07 липня 2025 року судове засідання відкладено на 02 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. 28.05.2021 [PERSON] подала анкету-заяву на кредит №101380619, за результатом розгляду якої між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101380619. Згідно п. 1.2 договору сума кредиту становить 10\~000,00 грн. Пунктом 1.3 договору визначено строк кредитування 30 днів з 28.05.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 27.06.2021 (п. 1.4. договору). Згідно п. 1.5.1 договору встановлено комісію за надання кредиту у сумі 0,00 грн., яка нараховується за ставкою 0,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 30,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Пунктом 1.6 договору визначено стандартну (базову) процентну ставку 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договором передбачена пролонгація строку кредитування. Продовження строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних умовах (п. 2.3.1 договору). Пунктом 2.3.1.1 визначено пролонгацію на пільгових умовах. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пунктом 2.3.1.2 визначено пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Згідно графіку платежів за договором по споживчий кредит №101380619 від 28.05.2021 загальна вартість кредиту становить 10\~030,00 грн. з урахуванням процентів за користування кредитом у сумі 30,00 грн. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101380619 ТОВ «Мілоан» нараховано заборгованість за період з 28.05.2021 по 16.09.2021 у сумі 34\~303,74 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 8\~574,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 25\~729,74 грн. 30.09.2021 між ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) укладено договір факторингу №09Т, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами такого реєстру прав вимоги. З акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 30.09.2021 до договору факторингу №09Т від 30.09.2021 вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог від 30.09.2021 до договору факторингу №09Т загальною кількістю боржників 3442. З витягу з Додатку до Договору факторингу №09Т від 30.09.2021 вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги до боржника [PERSON] за договором №101380619 від 28.05.2021 на суму заборгованості 34\~303,74 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Платіжним дорученням №28082497 від 28.05.2021 підтверджується отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 10\~000,00 грн. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідачем у рахунок сплати заборгованості за тілом кредиту 27.06.2021 сплачено 500,00 грн., 03.07.2021 475,00 грн., 09.07.2021 451,00 грн., всього 1\~426,00 грн., а отже залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту складає 8\~574,00 грн. Крім того, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення 27.06.2021 відповідачу нараховано комісію за пролонгацію у сумі 500,00 грн., які сплачено відповідачем 27.06.2021, 03.07.2021 нараховано комісію за пролонгацію у сумі 475,00 грн., які сплачено відповідачем 03.07.2021, 09.07.2021 нараховано комісію за пролонгацію у сумі 451,00 грн., які сплачено відповідачем 09.07.2021, всього відповідачем в рахунок комісії за пролонгацію сплачено 1\~426,00 грн. Суд зазначає, що договір про споживчий кредит №101380619 від 28.05.2021 не містить умов щодо нарахування комісії за пролонгацію, а отже позивач не мав права здійснювати такі нарахування, а тому суд враховує сплачену відповідачем комісію за пролонгацію у сумі 1\~426,00 грн. в рахунок заборгованості за тілом кредиту. Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101380619 від 28.05.2021 позивачем нараховані відсотки за період з 28.05.2021 по 16.09.2021 у сумі 25\~729,74 грн. Договором визначено строк кредитування 30 днів, тобто до 27.06.2021. Як зазначалося вище пунктом 2.3.1.1 Договору передбачено пролонгацію на пільгових умовах. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Позивачем до позовної заяви не додано Правила, а тому суд позбавлений можливості перевірити умови, за яких позичальник може продовжити строк користування кредитом. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач ознайомилась та підписала зазначені вище правила. Доказів, що відповідач продовжувала користуватися кредитними коштами після 27.06.2021, та доказів пролонгації договору відповідно до п. 2.3.1.1 до позовної заяви не додано, а отже строк кредитування спливає 27.06.2021. Отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків за кредитним договором №101380619 від 28.05.2021 у період з 28.06.2021 по 16.09.2021 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредиту, передбаченого Договором. А тому у задоволенні вимоги про стягнення відсотків слід відмовити. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що позивачем нараховані відсотки за період з 29.05.2021 по 26.06.2021 у сумі 30,00 грн., які сплачені відповідачем 27.06.2021, за період з 28.06.2021 по 03.07.2021 у сумі 5,70 грн., які сплачені відповідачем 03.07.2021, за період з 04.07.2021 по 09.07.2021 у сумі 5,40 грн., які сплачені відповідачем 09.07.2021. Оскільки відповідачем сплачені відсотки 03.07.2021 у сумі 5,70 грн., 09.07.2021 у сумі 5,40 грн., всього 11,10 грн., які нараховані позивачем поза межами строку дії кредитного договору, суд вважає за необхідне врахувати указану суму в рахунок погашення заборгованості. З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 7\~136,90 грн. (8\~574,00 грн.(залишок заборгованості за тілом кредиту) 1\~426,00 грн. (нарахована комісія за пролонгацію) 11,10 грн. (необґрунтовано нараховані відсотки). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості Договором про споживчий кредит №101380619 від 28.05.2021 у сумі 7\~136,90 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 7\~136,90 грн., що становить 20,8% позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 503,86 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1\~248,00 грн.

Outcome: partial