Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

У квітні 2025 до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом звернулося АТ «ОТП Банк», яке просило стягнути зі [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 31435,21 грн, що складається зі заборгованості за кредитним договором №3000026337 від 27.07.2024 станом на 21.01.2025 р. у розмірі 29673,01 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 27 279,39 грн; заборгованості за відсотками - 2 393,62 грн; заборгованості за кредитним договором №0296/980/2016584/21 від 12.08.2021 станом на 15.01.2025 р. у розмірі 1 762,20 грн, що складається заборгованості за тілом кредиту - 757,50 грн; заборгованості за відсотками - 54,43 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 402,60 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 547,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2021 відповідач звернувся до позивача з метою отримати банківські послуги, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов?язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Також 27.07.2024 між сторонами було укладено кредитний договір на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 31435,21 грн, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області 28.04.2025 справу передано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду за підсудністю. 27.05.2025 представник позивача надав заяву у якій повідомив суд, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором №0296/980/2016584/21 від 12.08.2021, тому просив розгляд справи здійснити виключно в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №3000026337 від 27.07.2024. Фактично позивач уточнив позовні вимоги зменшивши їх до 29673,01 грн. Ухвалою суду від 29.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, проти заочного порядку вирішення спору не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Судом установлено, що 27.07.2024 АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №3000026337. Згідно умов якого сума кредиту склала 31850 грн, строк повернення до 27.07.2025. Фіксована процентна ставка складає 20 % річних. Даний договір підписано сторонами за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікатором (кредитний договір а.с. 80-83). Додатково сторонами погоджено паспорт споживчого кредиту, графік платежів (додатки а.с. 84-88). Меморіальним ордером підтверджується виконання позивачем умов договору, а саме переказ кредитних коштів на рахунок відповідача (меморіальний ордер а.с. 89). Згідно наданого розрахунку сума заборгованості за кредитним договором №3000026337 складає 29673,01 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 27 279,39 грн; заборгованості за відсотками - 2 393,62 грн (розрахунок а.с. 15-43). Позивачем направлялася на адресу відповідача досудова вимога (вимога а.с. 121). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом вказаних норм, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцю ту суму кредиту, яка була ним отримана на підставі такого договору. Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору. При цьому, абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ «ОТП Банк» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 29673,01 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 27 279,39 грн; заборгованості за відсотками - 2 393,62 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2422,40 грн оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України,

Outcome: approved