Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 10.11.2022 в розмірі 22\~000,00 доларів США, а також судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 10 листопада 2022 було укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 22\~000,00 доларів США, які він зобов`язався повернути до 30.12.2022. На підтвердження укладення договору позики відповідачем було надано розписку. Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Інгульського районного суду м.Миколаєва від 10.07.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти суми заборгованості у розмірі 22\~000,00 дол.США вказавши, що ним в листопаді 2021 року частково було сплачено заборгованість, а тому наразі заборгованість його перед позивачем становить 18\~000,00 дол.США, яку він визнає. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 10.11.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 22 000,00 доларів США, які останній зобов`язався повернути в строк до 30.12.2022. На підтвердження отримання грошових коштів в сумі 22 000,00 доларів США [PERSON] було складено розписку від 10.11.2022 (а.с. 10). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610\~ЦК\~України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню позики відповідачем. Відповідно до статті 1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною третьою статті 1049\~ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики від 10.11.2022, оскільки останній взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув грошові кошти у визначені договором строки. Беручи до уваги те, що відповідач доказів належного виконання умов договору позики не надав, а також не спростував наявність боргу, з нього підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 10.11.2022 року у розмірі 22 000,00 доларів США на користь позивача, тому суд дійшов висновку, що позов про стягнення суми позики обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9 101,40 грн.

Outcome: approved