Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 10.07.2025 представник позивача [PERSON] [PERSON] через підсистему "Електронний\~суд"\~Єдиної\~судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29 листопада 2003 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1761. Позовна заява мотивована тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що унеможливлювало сумісне проживання, та як наслідок призвело до систематичних конфліктів та непорозумінь, а у подальшому до повної відсутності будь-якої комунікації між подружжям. Позивач вважає, що понолення сіймейних стосунків та примирення є неможливим. Спору про поділ майна немає, у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу ДРАЦС, що створює перешкоди позивачу для розірвання шлюбу через ДРАЦС, тому позивач змушений звернутися до суду із позовною заявою. Виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася. Процесуальні дії у справі Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 15.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. В позовній заяві вказав на те, що просить розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 10.09.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 29.11.2003 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що 29.11.2003 складено відповідний актовий запис № 1761 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] ". У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .. Позивач у позові зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, основна причина розпаду сім`ї - різниця в характерах, відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні кофлікти та недомовленості. Відповідач жодних заперечень з приводу вказаних обставин не навів. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписом статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. У частині першій статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу одним із подружжя гарантується державою та забороною примушування до збереження шлюбних відносин (ст. 56 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, позицію відповідача, яка не висловила заперечень з приводу розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~ Висновки за результатами розгляду заяви З огляду на вищевикладене, позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбуналежить до задоволення. Судовий збір Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 968,96 грн.. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110,\~111,\~112 Сімейного Кодексу України\~і

Outcome: approved