Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

10 квітня 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . З 2010 року батьки спільно не проживали, позивач проживала з батьком та бабусею за адресою [ADDRESS] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2019 року шлюб між батьками розірвано. Батько [PERSON] , 03.03.2024 року зник безвісти під час проведення бойових дій в умовах воєнного стану в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області. Натомість відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки протягом тривалого часу, з 2010 року, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток. У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд позов задоволити. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Салоїд Н.М. від 17 квітня 2024 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 16 квітня 2025 року судді [PERSON] на дійшла цивільна справа після призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку звільненням судді [PERSON] . Ухвалою судді від 22 квітня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , вимоги позову підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, не заперечили проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки і піклування Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст. 280 ч. 1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подала, як і не подала відзиву на позов. Тому, суд відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, за згодою позивача та її представника, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2006 року, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2019 року у справі № 686/12995/19 було розірвано (рішення набрало законної сили 03.12.2019 року). В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] 14.11.2009 року Позивачка [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання обстеження умов проживання від 13.02.2024 року. Згідно з витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань [PERSON] , [INFO] 03.03.2024 року зник безвісти під час проведення бойових дій проти військ російської федерації в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області. Згідно довідки від 02.04.2024 року № 01-32/75 комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №7 Хмельницької міської ради» [PERSON] дійсно навчалася у НВК №7 м. Хмельницький з 20217 по 2023 рік, [PERSON] проживала з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . За період навчання тато та бабуся приділяли увагу навчанню та вихованню дівчинки, постійно підтримували зв`язок з класним керівником, цікавилися успіхами у навчанні, брали участь в освітньому процесі. Згідно характеристики [PERSON] навчалася на І курсі Хмельницького кооперативного фахового коледжу за денною формою навчання за спеціальністю «Право» з 01.09.2023 року; Батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її навчанням., Відповідно до Договору №ПР (МБ) - 9 від 26.07.2023 року [PERSON] є замовником і платником освтніх послуг. Мати [PERSON] протягом періоду навчання [PERSON] в коледжі жодного разу не цікавилась навчанням доньки, не спілкувалась ні з куратором, ні з адміністрацією навчального закладу. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала покази про те, що є рідною тіткою позивачки, разом з батьком, а тепер лише з бабусею опікується дівчиною, мама якої взагалі не цікавиться донькою та взагалі нічого про неї не знає. Висновком органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 1538 від 10.10.2024 року, визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо доньки [PERSON] є наслідком свідомої та винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] оцінюється судом у сукупності з іншими доказами та не береться до уваги судом, оскільки базується на загальних нормах закону та моральних засад, однак без врахування позиції позивачки, яка на момент розгляду справи є повнолітньою та відсутності будь якої участі у складанні висновку відповідачки. Судом також враховано те, що правові наслідки позбавлення батьківських прав поширюються і на правовідносини, які виникають після досягнення дитиною повноліття, а тому, з урахуванням практики, застосованої Верховним Судом у постанові від 29.01.2024 року (справа №185/9339/21) суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved