Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, яка канцелярією суду зареєстрована 18.08.2025. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2023, від якого сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , але тимчасово разом з дитиною проживає з батьками. Оскільки дитині має бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, духовного та соціального розвитку, а позивачка, перебуваючи у декретній відпустці та отримуючи лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не може самостійно забезпечити відповідний рівень забезпечення дитини, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 28.08.2025 відкрито провадження у справі, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачем також подана до суду заява про розгляд справи без його участі, у якій останній визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.10.2023 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 367, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2023, копія якого міститься в матеріалах справи. Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.04.2024 Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 67). Судом також з`ясовано, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме до [INFO] , що підтверджується копією наявного в матеріалах справи витягу з наказу ГУНП в Донецькій області № 401 о/с від 16.08.2024. Відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та дружини. Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст. 180 Сімейного кодексу\~(далі -\~СК) України обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. Згідно з нормою ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини, а також те, що позовні вимоги не заперечуються та визнаються відповідачем, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням віку та потреб малолітньої дитини, отриманням позивачем державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; а також стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved