Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

ТОВ "Іннова\~Фінанс"звернулося до суду з позовом, в якому вказує, що 15.12.2024 між ТОВ "Іннова\~Фінанс"і\~ [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 6356871224, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17.11.2024 складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Основні умови договору щодо надання коштів у позику: тип кредиту кредит; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту: 15.12.2024 або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. цього договору та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником право користування кредитом за 3ниженою процентною ставкою; 0.87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту становить 0%, це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня. ТОВ "Іннова\~Фінанс"свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти. У той же час відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача складає 33110,00 грн, яка складається із: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11060,00 грн - заборгованість за процентами (7000*1%*158); 14000,00 грн. - сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником договору; 1050,00 грн - комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору (7000 тіло позики, 1 % - процентна ставка, 158 кількість днів прострочення), проценти нараховувалися по 22.05.2025 включно. Просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 33110,00 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.05.2025 матеріали даної справи передано до Тиврівського районного суду Вінницької області за підсудністю. 24.06.2025 до суду надійшли матеріали даної справи. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.06.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, витребувано із АТ КБ "Приватбанк" інформацію. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з ЄДДР № 1437929 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. 15.07.2025 до суду повернулось рекомендоване повідомлення разом з довідкою про відсутність адресата за вказаною адресою. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. 15.07.2025 до суду надійшла витребувана із АТ КБ "Приватбанк" інформація. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 15.12.2024 [PERSON] уклав з ТОВ "Іннова Фінанс" договір про надання грошових коштів у кредит № 6356871224 (а.с.11-16). Відповідно до умов договору: сума кредиту складала 7000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка - фіксована, 1 % в день. (п.п. 2.3, 2.5, 2.6). При цьому, проценти за користування кредитом було нараховано та заявлено за 158 календарних днів. Отже, проценти за користування кредитом складали: 7000 грн х 1 % на день х 158 днів (до 22.05.2025) = 11060,00 грн, які позивач просив стягнути. У п. 3.1 договору зазначено номер електронного платіжного засобу [PERSON] - 536354хххххх1436. Договір № 6356871224 від 15.12.2024 підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - 5515. ТОВ "Іннова Фінанс" свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 7000,00 грн, що стверджується довідкою ТОВ "ФК "Контрактовий дім" від 06.05.2024 № 7/10307 (а.с.20) та витребуваною із АТ КБ "Приватбанк" випискою за договором № б/н за період з 15.12.2024 - 16.12.2024, яка містить зарахування 15.12.2024 на суму 7000,00 грн. (а.с.49). Відповідач умови договору не виконував, у зв`язку із чим має заборгованість у розмірі 33110,00 грн, яка складається із: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11060,00 грн - заборгованість за процентами; 14000,00 грн. - сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником договору; 1050,00 грн - комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.31). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклав договір надання грошових коштів у кредит № 6356871224\~від 15.12.2024,отримав кредит, користувався кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідача у розмірі 19110,00 грн, яка складається із: 7000,00 грн - основний борг, 11060,00 - заборгованість за відсотками, 1050,00 грн - комісія за надання кредиту, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, нарахованої за порушення зобов`язання в сумі 14000,00 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1398,12 грн (19110*2422,40/33110).

Outcome: approved