Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

24.04.2025 року до Подільського районного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 86 192,68 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є власником приміщення 1.3 загальною площею 107,0 кв.м, розташованого в будинку [ADDRESS] дорога. Співвласниками багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рибальський 5» (далі - ОСББ «Рибальський 5»). Між позивачем як управителем та ОСББ «Рибальський 5» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений Протоколом Загальних Зборів ОСББ «Рибальський 5» № 2 від 24.11.2022 року. В рахунках на сплату житлово-комунальних послуг мітиться детальна інформація про щомісячні нарахування з зазначенням тарифу, одиниці вимірювання, об`єму та суми сплати. Позивач виконав свої зобов`язання щодо умов договору. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги у розмірі, строки та порядку, визначених чинним законодавством. Разом із тим, оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак такому необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.05.2025 року до суду надійшов відзив представника позивача [PERSON] на позовну заяву, у якому останній заперечив позовні вимоги посилаючись на те, що [PERSON] є власником приміщення 1.3, загальною площею 107.0 кв. м., розташованого в будинку [ADDRESS] дорога з 01.06.2023. Після отримання права власності на вищевказане приміщення, відповідач в особі свого представника звертався до Позивача для укладення відповідних договорів щодо обслуговування приміщення та укладення договорів на постачання житлово-комунальних послуг, на що йому було відмовлено в усному порядку у зв`язку з тим, що приміщення перебуває в стані «від забудовника» та не має необхідних лічильників. Відповідачем не споживались будь-які житлово-комунальні послуги, заборгованість за які просить стягнути позивач. Крім того, між сторонами не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки відповідача не було запрошено на його укладання будь-яким чином, а самостійні спроби його укласти зустріли відмову у зв`язку з відсутністю приладів обліку. У зв`язку з не отриманням відповідних послуг та неможливістю відмови від них, у відповідача відсутній обов`язок їх оплати, а нарахована позивачем заборгованість є безпідставною. Звертає увагу на те, що в приміщенні відсутні будь-які прилади обліку теплової енергії, згідно яких можливо здійснити нарахування витрат за теплові втрати. В свою чергу до позовної заяви не додано будь-яких доказів, показників чи розрахунків заборгованості за теплові втрати, а тому вважаємо такі позовні вимоги необґрунтованими з огляду на їх недоведеність та безпідставність їх стягнення загалом. Також позивачем залишено поза увагою положення статті 258 ЦК України, згідно частини другої якої позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, підстави для нарахування будь-яких штрафних санкцій за період з 01.01.2024 по 21.04.2024 (дата звернення до суду) у позивача відсутні, що просить вважати заявою про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача. Крім того, позивачем було здійснено помилковий розрахунок у вигляді 3% річних на суму заборгованості замість 0.01%. Відповідно до контр розрахунку представника відповідача сума штрафних санкцій становить - 4,96 грн. 02.06.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, у якій останній повідомив, що відповідно до вимог чинного законодавства кожний власник квартири та нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема приміщень загального користування та прибудинкової території. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Оскільки відповідач є власником приміщення 1.3, розташованого в будинку [ADDRESS] , то в розумінні вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Цивільного кодексу України є співвласником даного багатоквартирного будинку та зобов`язаний виконувати рішення ОСББ «Рибальський 5», яким визначено управляючу компанію - позивача. Оскільки управляюча компанія забезпечувала належне утримання на санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] дорога, то відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу витрати пропорційно до частки співвласника, незалежно від того використані вони ним чи ні. Надаючи послуги з управління багатоквартирним будинком, позивач керуються укладеним договором з ОСББ «Рибальський 5». Крім того, зазначено, що у приміщенні 1.3 в будинку [ADDRESS] дорога наявні прилади обліку електричної енергії, води та теплової енергії. Тому споживач [PERSON] повинен оплатити лише ті комунальні послуги - електропостачання, водопостачання, теплопостачання, які йому були надані згідно показників його лічильників. У зв`язку з відсутністю споживання позивач не нараховував електрику, воду та тепло по приміщенню, однак теплопостачання в будинку наявне і подається до приміщення саме тому відповідач повинен сплачувати теплові втрати. Твердження відповідача про ненадання йому послуг з прибирання, благоустрою, охорони, обслуговування ліфтів, утримання адміністратора є хибними, у зв`язку з невірним тлумаченням відповідачем житлової послуги, як послуги з управління будинком. Адже послуги з управління багатоквартирним будинком стосується забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку. Посилається на безпідставність тверджень відповідача щодо нарахування виключно пені. 04.06.2025 року до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив. Зазначено, що відповідач звільнений від сплати послуг, наданих позивачем, у зв`язку з ненаданням таких послуг. Зауважує, що логічним є початок нарахування витрат на теплопостачання з жовтня 2023 року (коли розпочато опалювальний сезон), а не з січня 2024 року, що викликає сумнів в такому розрахунку. Законодавцем визначено, що єдиною штрафною санкцією за несплату заборгованості є пеня, яка розраховується згідно встановленого фіксованого у законі розміру. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив позовні вимоги з підстав, наведених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Зазначив, що ним було сплачено на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 90 161,20 грн та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1514 грн. Разом з тим, проведення такої оплати обумовлено наступними обставинами. Відповідач знайшов орендаря на приміщення 1.3, розташоване в будинку [ADDRESS] дорога. Водночас позивач відмовився надавати житлово-комунальні послуги до моменту погашення заборгованості. Для забезпечення укладення договору оренди та використання зазначеного приміщення, відповідач здійснив зазначену оплату, однак він не визнає позову. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщення 1.3 загальною площею 107,0 кв.м, розташованого в будинку [ADDRESS] , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 374576122 від 16.04.2024. Співвласниками багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] створено ОСББ «Рибальський 5». Між ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» як управителем та ОСББ «Рибальський 5» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений Протоколом Загальних Зборів ОСББ «Рибальський 5» № 2 від 24.11.2022 року. Згідно з п. 1.1 предметом договору є надання управителем послуг з управління багатоквартирним будинком, згідно умов цього договору та додатків до нього, які є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.2 договору управитель має право надавати послуги особисто та/або із залученням третіх осіб. Отримання комунальних послуг з газопостачання, електропостачання, водопостачання, постачання теплової енергії, послуг телефонного зв`язку, послуг з користування мережею Інтернет тощо здійснюється співвласниками багатоквартирного будинку самостійно шляхом укладення відповідних договорів з виробниками та/або виконавцями відповідних послуг. До моменту укладення відповідних договорів співвласниками багатоквартирного будинку компенсують управителю вартість фактично спожитих комунальних послуг. Відповідно до п. 2.1 договору перелік послуг, що надаються, визначається Додатками до Договору. Підпунктом 3.3 договору визначено, що співвласниками багатоквартирного будинку кожного місяця проводять оплату вартості послуг управителя шляхом перерахування належної суми на розрахунковий рахунок управителя не пізніше, ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач стверджує, що не укладав відповідних договорів щодо обслуговування належного йому приміщення, договорів на постачання житлово-комунальних послуг та не споживав таких послуг. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 417-VIII власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 417-VIII). При цьому, згідно з ч. 2 ст. ст. 7 Закону № 417-VIII кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з абз. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений протоколом загальних зборів ОСББ «Рибальський 5» № 2 від 24.11.2022 року, укладений між ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» як управителем та ОСББ «Рибальський 5» як замовником, а отже є обов`язковим для співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] дорога. Оскільки відповідач є власником приміщення 1.3, розташованого в будинку [ADDRESS] , то одночасно є співвласником спільного майна цього багатоквартирного будинку і на нього покладається зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Додатком до договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком визначено перелік та вартість послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , відповідно до нього тариф на управління додатковими послугами становить 24,78 грн за 1 кв.м, на період проведення ремонтних робіт на 1 рік з дати введення будинку в експлуатацію та отримання поштової адреси становить - 28,36 грн. З 01.07.2023 загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком складала 29,62 грн (з ПДВ) за 1 кв.м нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. З 01.06.2024 загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком складала 28,25 грн (з ПДВ) за 1 кв.м житлового приміщення у багатоквартирному будинку. Позивач як управляюча компанія забезпечував належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що підтверджується рахунками на сплату житлово-комунальних послуг та актами наданих послуг (актами здачі-прийняття робіт, надання послуг) за період з 01.06.2023 по 31.03.2025 року. Разом з тим, відповідно до довідки про стан заборгованості за житлово-комунальні послуги власника нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , НП № 1.3 [PERSON] № РБ5-21-04-2025 від 21.04.2025 року за період з 01.06.2023 по 31.03.2025 року заборгованість відповідача становила 77 802,65 грн, з них: за послуги з управління будинку та прибудинкової території - 63 571,28 грн, компенсаційні витрати за теплові втрати - 12 563,57 грн та послуги з організації поводження з твердити побутовими відходами - 1 667,80 грн. Щодо тверджень представника відповідача про те, що відповідачем не споживались будь-які житлово-комунальні послуги, а відтак в силу положень п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» останній не повинен сплачувати нараховану позивачем заборгованість, суд встановив наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. При цьому, п. 5 ч. 1 ст. 1 цього закону визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У даному спорі, заборгованість відповідача виникла не внаслідок оплати житлово-комунальних послуг, наданих відповідно до укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг, а у зв`язку з несплатою послуг, наданих позивачем з управління багатоквартирним будинком, та отриманих відповідачем як співвласником багатоквартирного будинку. Відтак, положення п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. У зв`язку з наявністю заборгованості [PERSON] за період з 01.06.2023 по 31.03.2025 року у сумі 77 802,65 грн, позивачем нараховано за період з 01.01.2024 року по 20.04.2025 року 3 % річних у розмірі 1 657,43 грн та за період з 01.01.2024 року по 20.03.2025 року інфляційні втрати у розмірі 6 732,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наведених позивачем у позовній заяві, судом встановлено правильність здійсненого нарахування. Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання оплати заборгованості за надані послуги із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. При цьому, суд зауважує, що статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Оскільки застосування санкції у вигляді сплати 3% річних та індексу інфляції не є неустойкою, підстав для застосування спеціальних (скорочених) строків позовної давності відповідно до ст. 258 ЦК України немає. Також, суд констатує, що представник відповідача після звернення позивача до суду з цим позовом сплатив суму заборгованості відповідача у розмірі 77 802,65 грн, що підтверджено представниками сторін у судовому засіданні та квитанцією до платіжної інструкції від 18.08.2025 року. Відтак, враховуючи сплату відповідачем заборгованості у розмірі 77 802,65 грн, такі кошти не підлягають стягненню з відповідача. Водночас підлягають стягненню з відповідача 3 % річних у розмірі 1 657,43 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 732,60 грн. Щодо сплати судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також, згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Позивачем при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5006 від 18.04.2025. Разом з тим, представник відповідача після звернення позивача до суду з цим позовом сплатив половину суми судового збору у розмірі 1514,00 грн, що підтверджено представниками сторін у судовому засіданні та квитанцією до платіжної інструкції від 18.08.2025 року. Водночас представник відповідача зазначив у судовому засіданні, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони відповідача, отже в силу положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. При цьому, враховуючи часткову сплати представником відповідача суми судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути решту суми судового збору у розмірі 1514,00 грн.

Outcome: partial