Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

17.02.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ» в особі представника адвоката Войтовича Є.М. до [PERSON] , третя особа Запорізька міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником нежитлової будівлі літ. И-2 за адресою: [ADDRESS] . Співвласником вищезазначеної будівлі є відповідач [PERSON] , який самочинно, без відведення земельної ділянки, розробки проекту та будь-якої дозвільної документації збудував металеві конструкції, які в технічному паспорті об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] зазначені як прибудова літ.К9. Зазначена прибудова відповідно до висновків ТОВ «ЗМБТІ» збудована самовільно. Зазначені споруди чинять перешкоди у вільному користування іншими співвласникам, зокрема, позивачу, вільному користуванню спільними проїздами. Те, що саме відповідач збудував зазначені конструкції підтверджується рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 280/2853/24. В межах даної справи [PERSON] оскаржив рішення виконавчого комітету ЗМР, яким було зобов`язано знести зазначені споруди. Тому просить усунути ТОВ «НДІ-Холдінг» перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] знести самочинно побудовані споруди, що позначені на плані літ. К9 за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2025 позовну заяву залишено без руху 27.02.2025 від адвоката Войтовича Є.М. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. 27.03.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві зазначено, що позивач не підтверджує того, що він є власником нежитлової будівлі літ. И-2 за адресою: [ADDRESS] . Надана ним інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 332669998 від 18.05.2023 є неактуальною, оскільки позов поданий в лютому 2025 року. Відповідач не є та ніколи не був співвласником будівлі літ. И-2 та не будував металеві конструкції літ. К9 за адресою: [ADDRESS] . Посилання позивача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 280/2853/24 є безпідставним, оскільки в рішенні про прибудову К9 не йдеться. Позивач не зазначає та не підтверджує доказами в чому конкретно полягають перешкоди та чим саме ускладнюють здійснення його повноважень власника. Просить у позові відмовити. Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує на задоволенні позову на підставах, викладених у відзиві на позов. Представник 3-ї особи в судовому засіданні самостіх позовоних вимог не заявляв, просив ухвалити судове рішення у відповідності вимог закону. Заслухав учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 332669998 від 18.05.2023 вбачається, що ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ» є власником об`єкта нерухового майна інв.№ 1000080 за адресою: м. Запоріжжя, бул.М.Приймаченко,11. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 280/2853/24 адміністративний позов [PERSON] до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.12.2023 №814/11 «Про усунення порушень Типових правил благоустрою території населеного пункту за адресою перехрестя вул. Перемоги та просп. Маяковського (на підставі акту обстеження від 19.12.2023 №0066). Судом при цьому встановлено: «Матеріалами справи підтверджено, що зазначені металеві конструкції (завантажувальна конструкція та навіс) були ще у 2001 році передбачені проектом реконструкції будівлі інв. № 1000094, літ. К-4 № 1030 «Магазин будівельно-оздоблювальних матеріалів по вул. Перемоги в м. Запоріжжя». Вказаний проект інституту Промбудпроект передбачав виконання реконструкції в будівлі інв. № 1000094 у порядку та у відповідності до діючих норм будівельних стандартів України. Згідно з вимогами пункту 5.3 державних будівельних норм ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства торгівлі» на земельній ділянці магазину слід передбачати зону під`їзду та розвантажування автомобілів. Також згідно з п. 5.7 ДБН В.2.2-23:2009 на території підприємства роздрібної торгівлі необхідно передбачити відведення води до зливової каналізації. Розміщення саме такої зони було передбачено проєктом № 1030 на внутрішньодворовій території будівлі інв. № 1000094, літ. К-4, де і знаходяться зазначені завантажувальна конструкція та навіс. У даній зоні під`їзду та розвантаження автомобілів згідно з п. 5.6 вищезазначених ДБН встановлюється навіс для тари, де також розміщується майданчик контейнерів для сміття. Саме всі ці перелічені вимоги та функції (розміщення вантажів та тари, контейнерів для сміття, забезпечення водовідводу, тощо) і виконують зазначені вище металеві конструкції, розміщені на внутрішньодворовій території будівлі інв. № 1000094, літ. К-4. Отже, судом встановлено, що наявні металеві конструкції були передбачені державними будівельними нормами та Проектом реконструкції № 1030 вказаної будівлі. Ця реконструкція була здійснена ще у 2001-2003 роках та введена в експлуатацію у встановленому законом порядку. До того ж, за результатом введення об`єкту реконструкції в експлуатацію рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 491/15 від 22.12.2004 було оформлено право власності на об`єкт реконструкції - приміщення № 263 за ТОВ «СП МДМ», учасником якого позивач був в минулому та від якого в установленому законом порядку і отримав право власності на вказане приміщення». У зведеному акті вартості будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] зазначена прибудова К9. Приміщення К-4 інв.№ 1000094 належить низці фізичних та юридичних осіб, серед яких відсутній [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 22 січня 2024 року в справі № 335/8115/23 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Запорізька міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності. Судом при розгляді справи, серед іншого, було встановлено: «Твердження позивачів, що за адресою: [ADDRESS] , інв. № 1000094, відповідачами самовільно побудовано прибудову літ. К9 та будівлю магазину літ. К10-2 також є безпідставним. Позивачі не надали ані доказів існування таких прибудов за вказаною ними адресою, ані доказів будівництва таких прибудов саме відповідачами, ані доказів на підтвердження того, що ці побудовані прибудови є перешкодою у користуванні позивачами належною їм власністю. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю». Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши докази в їхній, суд дійшов таких висновків. Надані позивачем докази не підтверджують того, що відповідач є власником прибудови літ.К9 за адресою: [ADDRESS] . Позивачем не доведено, що вказана прибудова побудована незаконно та саме відповідачем. Позивач посилається на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 280/2853/24. Але у вказаній справі предметом спору було рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради щодо будівлі інв. № 1000094, літ. К-4. Причому судом було встановлено, що наявні металеві конструкції були передбачені державними будівельними нормами та Проектом реконструкції № 1030 вказаної будівлі. Ця реконструкція була здійснена ще у 2001-2003 роках та введена в експлуатацію у встановленому законом порядку». Також позивачем не надано жодного доказу того, що прибудова К9 створює перешкоди у користуванні позивачем належною йому власністю. Більш того, відповідачем не доведено, що на час розгляду справи він є власником будь якого об`єкту нерухового майна за адресою: [ADDRESS] , оскільки надана ним інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 332669998 була актуальною станом на 18.05.2023. Тому суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати за позовом покладаються на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідач просить стягнути з позивача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. На підтвердження понесених витрат відповідач надав: договір № 12/03-25ф від 12.03.2025 про надання правничої допомоги; акти приймання передачі наданих послуг на загальну суму 25 000 грн., в яких вказані надані послуги - за складання відзиву та участь у судових засіданнях 08 та 23 квітня, 07 та 22 травня 2025, 18.06.2025 - платіжна інструкція №ПН201371 на 15000 грн. Оцінюючи надані на підтвердження витрат докази, суд висновку висновку, що витрати пов`язані з розглядом даної справи, співмірні заявленим вимогам, окрім судових засідань, які не відбулися не з вини представника позивача, а саме: судові засідання від 23.04.2025, від 07.05.2025 відкладені за клопотанням представника позивача, причина відкладення визнана судом поважною, судове засідання від 18.06.2025 не відбулось не з вини позивачів, тому понесені витрати відповідачем підлягають частковому стягненню з позивача.

Outcome: approved