Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

28.07.2025 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже досягла повноліття, а тому в зв`язку з цим начальником Липовецького відділу державної виконавчої служби Ковалінською Т.В. 15 квітня 2025 року відповідною постановою припинено стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки, які відповідач за рішенням Липовецького районного суду від 19 червня 2007 року сплачував до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Після розірвання з відповідачем шлюбу і по даний час позивач разом зі своєю дочкою проживає у власній квартирі та ніяких відносин з відповідачем не підтримує. З 1 вересня 2023 року дочка [PERSON] являється студенткою та навчається на 2 курсі денної форми навчання Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету з оплатою вартості навчання на договірних засадах та буде навчатись в даному навчальному закладі по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою № 280 від 23 липня 2025 року, виданою керівництвом інституту та копією договору про навчання у закладі вищої освіти, що потребує належного матеріального забезпечення дочки. На даний час позивачка працює подавцем-консультантом в магазині фізичної особи підприємця [PERSON] в місті Іллінці Вінницької області, щомісячно отримує мінімальний розмір заробітної плати, якої не вистачає на забезпечення всіх матеріальних потреб в тому числі і оплати за навчання її дочки [PERSON] . З врахуванням розміру заробітку (середній розмір якого в 2025 році становить 8100 грн.) та потреб на навчання дочки [PERSON] , приймаючи до уваги, що вона навчається на договірних засадах і згідно договору укладеного з Державним торговельно-економічним університетом державної форми власності в особі директора Вінницького торговельно-економічного інституту оплата за навчання дочки [PERSON] в 2025 році становить 25500 грн., в 2026 році - 29500 грн., в 2027 році - 33500 грн. Тому отримуваних нею коштів від її заробітку без участі відповідача [PERSON] недостатньо для утримання її сім`ї та забезпечення дочки [PERSON] всім необхідним, яка на даний час подовжуючи навчання потребує підвищеної матеріальної допомоги. Позивачу відомо, що відповідач на даний час проживаючи в [ADDRESS] вже тривалий час постійно виїжджає на заробітки за межі України в Польщу. Відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання такої допомоги, хоча може її надавати, адже має добрий стан здоров`я, нічим не обтяжений, нікого не утримує і, перебуваючи на даний час на заробітках за кордоном, щомісячно отримує дохід, який витрачає виключно на власні потреби. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, у зв`язку із продовженням дитиною навчання до його закінчення. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як зазначено в позові, сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 03 квітня 2008 року, згідно якого після розірвання шлюбу позивачка змінила своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.12.2006 (а.с. 10). Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.06.2007 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 29.05.2007 і до її повноліття (а.с. 8). У зв`язку із досягненням дитиною повноліття, постановою начальника Липовецького відділу державної виконавчої служби Ковалінською Т.В. від 15 квітня 2025 року припинено стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки, які відповідач за рішенням Липовецького районного суду від 19 червня 2007 року сплачував до досягнення дочкою [PERSON] повноліття (а.с. 9). Після розірвання з відповідачем шлюбу і по даний час позивач разом зі своєю дочкою проживає окремо та ніяких відносин з відповідачем не підтримує. Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади від 24.03.2025 та 06.06.2025 (а.с. 4, 12) слідує, що позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] з 23.12.2019 зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Згідно довідки №280 від 23.07.2025 [PERSON] є здобувачем освітнього ступеня "бакалавр" 2 курсу денної форми навчання, група ПР-23д, спеціальність 081 "Право" освітня програма "Право" та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Відповідно до графіка освітнього процесу ВТЕІ ДТЕУ на 2024/2025 навчальний рік третій семестр з урахуванням додаткової сесії триває з 19.08.2024 по 02.02.2025, четвертий - з 03.02.2025 по 29.08.2025. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, стипендію не отримує (а.с. 13). Згідно Договору №645 ПРд про навчання у закладі вищої освіти від 21.08.2023 (а.с. 14-16) позивач навчається за денною формою навчання (п. 1.2 Договору). В п. 3.1 Договору зазначено про те, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб (а.с. 14 на звороті). Відповідно до Договору оренди житлового приміщення від 24.02.2025 (а.с. 17-18) слідує, що [PERSON] орендує терміном на 6 місяців квартиру за адресою: [ADDRESS] . Щомісячна плата становить 9000 гривень в місяць. Згідно довідок про заробітну плату і інші прибутки за 2024-2025 роки від 06.02.2025 та 04.02.2025 (а.с. 6-7) позивачка [PERSON] працює у фізичної особи підприємця [PERSON] в місті Іллінці Вінницької області, щомісячно отримує мінімальний розмір заробітної плати у розмірі від 7100 до 8100 грн. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає у тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом було встановлено, що позивачка, яка є повнолітньою дочкою відповідача навчається у Вінницькому торговельно-економічному інституті, форма навчання денна, контрактна, стипендію не отримує, термін навчання закінчується 30.06.2027, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. А відповідач може надавати їй таку допомогу. Суд зауважує, що інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення із відповідача - аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на користь позивача, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про судові витрат суд виходить з наступного. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином, так як позивач скористалась допомогою адвоката, про що свідчить договір про правничу допомогу від 22.07.2025 та квитанція №35 від 24.07.2025 про сплату коштів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Ураховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, відтак суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Outcome: approved