Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач 12.09.2024 року звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу, у розмірі 19251,15 грн., а також стягнення судового збору у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2022 року в м. Одеса о 08-50 год. по Французькому бульвару в бік вул. Середньофонтанської, при перетинанні кругового руху (на перехресті) (сквер Пушкіна -колишній), трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] (Відповідач), керуючи транспортним засобом «BMW 120В», державний номерний знак « [NUMBER] », порушила правила дорожнього руху та допустила зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/1073/23 від 08.02.2023 року Відповідачку було визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 19251,15 грн. Враховуючи той факт, що відповідачка виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснила, позивач звернувся з позовом до суду . Ухвалою суду від 13.11.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У судові засідання 15.12.2024 року, 16.01.2025 року, 05.02.2025 року, 27.02.2025 року, 20.03.2025 року, 17.04.2025 року, 20.05.2025 року, 11.06.2025 року, 24.07.2025 року та 28.08.2025 року представник позивача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Представник Відповідача\~ у судові засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, 20.05.2025 року надав суду заяву про витребування доказів у зазначеній судовій справі. Ухвалою суду від 20.05.2025 у зазначеній судовій справі клопотання представника відповідача адвоката Тодирець А.О. про витребування доказів було задоволено. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 14.12.2022 року в м. Одеса о 08-50 год. по Французькому бульвару в бік вул. Середньофонтанської, при перетинанні кругового руху (на перехресті) (сквер Пушкіна -колишній), трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] (Відповідач), керуючи транспортним засобом «BMW 120В», державний номерний знак « [NUMBER] », порушила правила дорожнього руху та допустила зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/1073/23 від 08.02.2023 Відповідачку було визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 08.02.2023 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП\~у вигляді стягнення штрафу (а.с. 7). [PERSON] (потерпілий) повідомив МТСБУ про ДТП (а.с. 12-13). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] », була застрахована в ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАС ГРУП»», поліс № ЕР-212001850 (а.с.16). [PERSON] є власником автомобіля «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] », що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15). Відповідно до звіту ТОВ «АВТО ОДЕКС» № 13-03/23 про оцінку автомобілю «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] » ринкова вартість складає 339409,80, вартість відновлювального ремонту складає 134\~901,78 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП складає 22\~410,38 грн.(а.с.17). Автомобіль «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] » оглянуто 13.03.2023 року (а.с.18). На виконання п.п.«а» п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ здійснило виплати відшкодування потерпілій особі власнику автомобілю [PERSON] власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer X», державний номерний знак « [NUMBER] », трьома платежами - 1447,00 грн., 17804,15 грн. та 1447,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.21, 23, 24). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилом п. 1 ч. 2 ст.\~22\~ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до підпункту "в" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника,\~якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Частиною першою статті 1166\~ЦК\~України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187\~ЦК\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188\~ЦК\~України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.39.2.1 ст.39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Отже, у зв`язку з настанням події, передбаченої пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ\~\~здійснило виплату відшкодування на користь потерпілої особи,\~\~що підтверджується копіями платіжних доручень. Статтею 1191\~ЦК\~України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України\~«Про\~обов`язкове\~страхування\~цивільно-правової\~відповідальності\~власників\~наземних\~транспортних\~засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «BMW 120B» керувала [PERSON] , яка визнана винною у скоєній ДТП 08.02.2023 року та яка на момент завдання шкоди не мала чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме вона зобов`язана відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Відтак,\~дослідивши та\~оцінивши наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~повно,\~всебічно та\~об`єктивно\~з`ясувавши\~обставини справи,\~суд приходить\~до переконання\~про обґрунтованість\~позовних вимог\~МТСБУ до [PERSON] , та необхідність їх задоволення, а тому стягує з неї витрати позивача по сплаті страхового відшкодування, а також витрати за послуги зі складання звіту про оцінку, що становить загальну суму 19251,15\~грн. Також, чинним законодавством передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 3028 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи (а.с.6), який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1 та 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу BMW 120B, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, на зазначену суму (а.с. 6). У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved