Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 11 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який на підставі рішення Носівського районного суду від 30 липня 2014 року був розірваний. У період шлюбу у них (сторін) народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач з дітьми не проживає більше десяти років і протягом всього цього часу ніякої участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні взагалі не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; ніколи не спілкується з дітьми, тим паче в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти, не дбає про фізичний і духовний розвиток своїх дітей; не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей і не готує їх до самостійного життя та праці; не спілкується з дітьми взагалі; ніколи не приходив до ліцею, в якому навчаються діти, не цікавився їх навчанням та не відвідував батьківські збори; не вітав дітей з днем народження чи іншими святами, не забезпечував матеріально і ніколи не цікавився про їх матеріальне забезпечення, ніколи не запрошував дітей до себе в гості. Відповідач не дбає про нормальне самоусвідомлення дітей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Незважаючи на її (позивача) неодноразові прохання змінити поведінку батька, змінити його байдуже ставлення до дітей, відповідач взагалі не реагував, свідомо нехтував усі прохання, що свідчить про те, що його ставлення до дітей змінити у кращу сторону неможливо. Всі питання щодо виховання дітей вирішує вона (позивач) разом із своїм теперішнім чоловіком [PERSON] , якого діти називають батьком. [PERSON] просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. У судовому засіданні представник служби у справах дітей Носівської міської ради просила задовольнити позов, зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, діти взагалі не знають батька. У судове засідання представник служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача та представника служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за наявними у ній доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. 9 вересня 2025 року всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, представник позивача та представник служби у справах дітей Носівської міської ради подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та без участі позивача. У зв`язку із неявкою 9 вересня 2025 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13; 14). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаних обставин щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки [PERSON] та сина [PERSON] . З матеріалів справи (а.с. 54-55) вбачається, що орган опіки та піклування Носівської міської ради та орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 грн.

Outcome: approved