Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке. Між позивачем та відповідачем 27.06.2023р. було підписано заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої позивач надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 200000 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами згідно умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував та кошти не повертав, тому станом на 14.05.2025р. має заборгованість перед позивачем у сумі 39124,12грн. Виходячи з викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача вказаний борг та сплачений при зверненні до суду судовий збір. Ухвалою від 22.07.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи клопотань про перехід до загального позовного провадження не надав. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, 27.06.2023р. було підписано заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг та відкритий поточний рахунок, відповідно до якої відповідач отримав кредитний ліміт в сумі 200\~000грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених договором. Вказане підтверджується копією анкети-заяви про надання банківських послуг від 27.06.2023р. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом заборгованість відповідача за договором становить 39124,12грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від позивача кошти та використавши їх, умови договору належним чином не виконував та кошти позивачу не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. У зв`язку з чим вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -

Outcome: approved