Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 05 серпня 2016 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 295. Від шлюбу сторони дітей не мають . Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що сім`я розпалась остаточно тому просить шлюб розірвати. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без його участі. В наданій до суду письмовій заяві відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 серпня 2016 року Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 295. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved