Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

ТзОВ «Коллект центр» пред`явило позов до [PERSON] про стягнення 147 799,72 грн боргу за кредитними договорами. Позов обґрунтований\~тим,\~що [PERSON] \~29.03.2021 уклала два кредитні договори з ТзОВ «Служба миттєвого кредитування». В подальшому на підставі ряду договорів факторингу ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] . [PERSON] \~свої зобов`язання\~за кредитними\~договорами порушила,\~внаслідок чого\~заборгувала станом\~на 13.06.2025\~147\~799,72\~грн,\~з них: за договором про надання фінансових послуг № 2108832048018: 5\~900,00\~ грн за\~кредитом,\~67\~999,86\~грн за\~процентами ; за договором про надання фінансових послуг № 2108832002779: 5\~900,00\~ грн за кредитом, 67 999,86 грн за процентами. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві заявив про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач була належним чином повідомленою про місце та час проведення судового засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. 29.03.2021 [PERSON] уклала в електронній формі два кредитні договори договір про надання фінансових послуг № 2108832048018 та договір про надання фінансових послуг № 2108832002779 з ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується паперовими копіями цих договорів. Згідно з\~умовами договору\~про надання\~фінансових послуг\~№ 2108832048018:\~розмір кредиту\~ 5\~900,00\~грн;\~кредит було\~надано на\~строк 16\~днів;\~розмір процентної\~ставки \~ 2% за кожен день користування кредитом; Згідно з умовами договору про надання фінансових послуг № 2108832002779:\~розмір кредиту\~ 5\~900,00\~грн;\~кредит було\~надано на\~строк 16\~днів;\~розмір процентної\~ставки \~ 2% за кожен день користування кредитом. Доводи позивача в позовній заяві, що строк кредитування за двома кредитними договорами був один рік, є необґрунтованими. В п. 1.2 кредитних договорів зазначено, що: «Кредит надається на строк, зазначений в анкеті-заяві та графіку-платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною». В графіку платежів строк кредитування зазначено як 16 днів, суму процентів за цей строк як 1\~888,00 грн (тобто розраховані, виходячи з процентної ставки в розмірі 2% в день). В анкеті-заяві орієнтовний строк повернення кредиту також зазначено як 16 днів. А в п. 1.9 кредитних договорів зазначено: граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові \~від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12: поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст (п. 29). строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього (п. 35). З огляду на суперечливість умов кредитних договорів, щодо визначення строку кредитування суд застосовує принцип contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав, і вважає, що сторони в кредитних договорах домовилися про строк кредитування тривалістю 16 днів. Обставина надання\~ [PERSON] \~29.03.2021 кредитних коштів в сумі 5 900,00 грн та 5 900,00 грн підтверджується довідками ТзОВ «ФК «Вей фор пей» від 05.05.2025 про перерахування коштів на платіжну картку, перші дві та останні чотири цифри якої співпадають із цифрами платіжної картки [PERSON] , зазначеної в заявах-анкетах. Копіями договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, укладеного між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал», платіжного доручення про проведення оплати за цим договором, реєстру боржників до цього договору; договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект центр», платіжного доручення про проведення оплати за цим договором, витягу з реєстру боржників до цього договору підтверджується, що ТзОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредитів, суд встановив обставину неповернення 5\~900,00\~грн за кредитом за договором про надання фінансових послуг № 2108832048018\~та 5\~900,00\~грн за кредитом за договором про надання фінансових послуг № 2108832002779. Вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитами згідно з кредитними договорами підлягає частковому задоволенню, оскільки не підлягають стягненню проценти за користування кредитами, нараховані поза межами строку кредитування. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк виконання зобов`язання не може змінюватися на підставі\~ст. 212 ЦК України, як про зазначено в п. 2.3.1.2 кредитних договорів, адже відкладальною обставиною обумовлюється настання або зміна прав та обов`язків, а не строк їх виконання. Тому з [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування: 1\~888,00 грн процентів за договором про надання фінансових послуг № 2108832048018; 1\~888,00 грн процентів за договором про надання фінансових послуг № 2108832002779. Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 15\~576,00 грн боргу за кредитними договорами, з них: 7\~788,00 грн за договором про надання фінансових послуг № 2108832048018 та 7\~788,00 грн за договором про надання фінансових послуг № 2108832002779. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 15\~576,00 грн х 100 / 147 799,72 грн = 10,54 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 10,54 % = 255,32 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). ТОВ «Коллект Центр» заявило про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 25 000,00 грн. На підтвердження цих витрат надано: договір про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги від 01.05.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 на загальну суму 25\~000,00 грн. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з постановою\~Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21). З огляду на необхідність дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаної роботи, суд визначає їх в сумі 4000,00 грн і стягненню з відповідача ці витрати підлягають пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (10,54 %). 4 000,00 грн х\~10,54 % = 421,60 грн (розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial