Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2025 року Університет звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 171564,14 грн. Позовну заяву мотивовано тим, що наказом ректора Університету від 15 вересня 2021 року № 1970 СТ [PERSON] зараховано з 01 жовтня 2021 року до аспірантури першого курсу очної (денної) форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету за спеціальністю комп`ютерні науки. 01 жовтня 2021 року між відповідачем та Університетом укладено угоду про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії очної форми навчання за рахунок коштів державного замовлення в аспірантурі Університету. У зв`язку з невиконанням [PERSON] індивідуального навчального плану наказом №2980 відповідача відраховано з аспірантури 26 грудня 2023 року. Позивач стверджує, що оскільки відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконав індивідуальний план без поважних причин, з відповідача на користь університету підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 01.10.2021. Відповідно до відзиву на позову заяву від 22.05.2025 представник відповідача заперечив вимоги Університету в частині стягнення з відповідача: відшкодування вартості навчання за період з 15.06.2022 по 15.06.2023, оскільки в цей період часу відповідач фактично знаходився на навчанні в іншому університеті у м. Гельсінкі; витрат позивача зі сплати стипендії в сумі 60405,87 грн за час навчання відповідача, оскільки умовами укладеної угоди від 01.10.2021 не встановлено обов`язку відшкодовувати отриману стипендію. Окрім того, згідно із положеннями ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута стипендія. Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року позов переданого Київському районному суду м. Харкова для розгляду за територіальною підсудністю. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду від м. Харкова 11.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник відповідача не заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат за навчання за період фактичного знаходження відповідача на навчанні в Університеті в Україні. Водночас, заперечила з підстав викладених у відзиві від 22.05.2025 вимоги в частині стягнення витрат Університету за навчання відповідача за період перебування [PERSON] на навчанні в іншому університеті в м. Гельсінкі та відшкодування витрат позивача з отриманої відповідачем стипендії. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. \~ \~ \~ \~1 жовтня 2021 року між сторонами укладено угоду про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії очної форми навчання за рахунок державного замовлення в аспірантурі НТУ «ХПІ», за умовами якої Університет зобов`язався, зокрема, забезпечити якісну наукову підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії згідно з програмою та індивідуальним планом, а відповідач в свою чергу зобов`язався, в тому числі виконувати індивідуальний план, а в разі відрахування за його невиконання без поважних причин відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством (п.2.7 Угоди). Відповідно до витягу з наказу від 15.09.2021 №1979 СТ [PERSON] зарахований з 01 жовтня 2021 року аспірантом першого курсу очної (денної) форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти державного (регіонального) бюджету. Наказом ректора від 21.06.2022 №101В [PERSON] , аспіранта кафедри програмної інженерії та інтелектуальних технологій управління, направлено до Фінляндії, м. Гельсінкі, Університет Гельсінкі. Термін направлення 365 днів, з 15 червня 2022 року по 14 червня 2023 року. Метою направлення є навчання в рамках програми кредитної академічної мобільності в якості запрошеного студента. Фінансування направлення здійснити за рахунок приймаючої сторони. Положеннями пункту 2 зазначеного наказу зупинено виплату стипендії [PERSON] на строк участі останнього у програмі академічної мобільності. Наказом по Університету від 26 грудня 2023 року № 2980 СТ відповідача аспіранта очної (денної) форми навчання, третього року навчання (бюджет) відраховано з аспірантури 26 грудня 2023 року, у зв`язку з невиконанням навчального плану. Позивачем проведено розрахунок суми витрат з урахуванням встановлених середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, передбачених паспортами бюджетної програми на кожен рік, зокрема на 2021-2023 роки, кожен з яких затверджений наказом Міністерства освіти і науки України у розмірі 171564,14 грн, де вартість підготовки відповідачки за кошти бюджету за 3 місяці у 2021 році становила 13020,07 грн, у 2022 році 56657,30 грн і 2023 році 41480,90 грн. У вартість навчання включена стипендія в розмірі 60405,87 грн. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями частини\~першої статті\~46\~Закону України\~«Про вищу\~освіту» визначено, підставою для відрахування здобувача вищої освіти є, зокрема, невиконання індивідуального навчального плану. Відповідно до частини першої статті 62 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на призначення стипендій (пункт 11). Частина друга цієї ж статті Закону про вищу освіту 2014 року визначає, що особи, які навчаються у закладах вищої освіти за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 4 Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 особам, зазначеним у пункті 1 Порядку призначення і виплати стипендій, можуть призначатися академічні стипендії, тобто за результатами навчання, або соціальні стипендії, тобто на підставі законів, що встановлюють державні пільги і гарантії щодо призначення соціальних стипендій для окремих категорій громадян. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, саме соціальна стипендія, надана фізичній особі як засіб до існування, належить до особистих майнових виплат, яка виплачується громадянинові і не підлягає поверненню. Водночас, академічна стипендія призначається як засіб заохочення академічної успішності і не ставить на меті забезпечення особи засобами для існування, на відміну від соціальної стипендії, яка призначається особі саме як частина державної допомоги, тобто надається саме як засіб до існування. Враховуючи викладене, суд вважає, що академічна стипендія, яка сплачується аспірантам закладів вищої освіти замовником відповідного навчання належать до категорії витрат на навчання таких аспірантів, а тому за наявності на те підстав зазначена стипендія підлягає поверненню замовникові відповідного навчання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про вищу освіту» академічна мобільність - можливість учасників освітнього процесу навчатися, викладати, стажуватися чи проводити наукову діяльність в іншому закладі вищої освіти (науковій установі) на території України чи поза її межами. За змістом абзацу третього частини другої статті 46 Закону України «Про вищу освіту» здобувачам вищої освіти, які реалізують право на академічну мобільність, протягом навчання, стажування чи здійснення наукової діяльності в іншому закладі вищої освіти (науковій установі) на території України чи поза її межами гарантується збереження місця навчання та виплата стипендії відповідно до положення про порядок реалізації права на академічну мобільність. Такі особи не відраховуються із складу здобувачів вищої освіти. Водночас, абзацом п`ятим пункту 15 Порядку реалізації права на академічну мобільність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2015 року № 579, передбачена можливість реалізації учасником освітньої академічної мобільності права на академічну відпустку або перерву в навчанні. Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів реалізації відповідачем права на академічну відпустку або перерву в навчанні, [PERSON] скористався правом академічної мобільності зі збереженням місця навчання та можливості визнання результатів освітньої академічної мобільності в порядку, визначеному в п. 18 Порядку реалізації права на академічну мобільність, суд вважає, що витрати на навчання в період академічної мобільності також підлягають відшкодуванню. Отже, оскільки відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії очної форми навчання за рахунок коштів державного замовлення не виконав індивідуального плану, у результаті чого останнього відраховано з аспірантури Університету, рішень позивача, яким вирішено питання про відрахування його з аспірантури в установленому порядку не оскаржив, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 01 жовтня 2021 року в розмірі, заявленому позивачем і, розрахованому, виходячи із встановленого бюджетною програмою за відповідний період суми середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, і який відповідачем не спростовано, з урахуванням вартості отриманої академічної стипендії.

Outcome: approved