Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

13 червня 2025 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Ейс» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №133864695 від 18.11.2023 р. у розмірі 51\~118, 26 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №133864695 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлене право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/24-Е від 29.05.2025 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 51 118,26 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, належним чином платежі не сплачувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 51 118,26 грн., з яких: 10299,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40 819,17 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Представник позивача ТзОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином в порядку передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у судове засідання. Відзив на позовну заяву не подавала. Суд, виконуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст.89 ЦПК України, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 18.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №133864695 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України,\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 3, 12\~ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. За умовами п. 2.1 договору кредитної лінії, відповідачеві [PERSON] відкрито кредитну лінію в розмірі кредитного ліміту на суму 10 300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. У пункті 7.3. цього ж договору визначено, що кредит має бути повернутий до 18.12.2028. Проте, у п. 11.1 договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту підписання та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Зі змісту пункту 8.3.1 вбачається, що за період користування кредитом до 17.12.2023, позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 0,45 % за кожен день користування від суми кредиту. До того ж, згідно з п. 8.4. договору кредитної лінії, після закінчення дисконтного період, проценти нараховуються в розмірі, 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія«ЕЙС» уклали Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/24-Е від 29.05.2025 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 51 118,26 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала, належним чином платежі не сплачувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 51 118,26 грн., з яких: 10299,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40 819,17 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України,\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 3, 12\~ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Частиною першою\~статті 1054\~ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, умови якого кредитором виконано, а позичальником прострочено виконання взятих на себе зобов`язань зі сплати кредиту і відсотків за користування ним. Відповідно до частини першої\~статті 1048ЦК України\~( положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, первісний кредитор набув права вимоги до відповідача з приводу не сплачених добровільно сум боргу за кредитним договором. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої\~статті 1077\~ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Первісний кредитор передав своє право вимоги до відповідача, внаслідок чого його кінцевим набувачем наразі є позивач. Згідно розрахунку ТОВ ФК «ЕЙС», на підтвердження якого надано виписку з особового рахунку, відповідач має заборгованість в сумі 51 118,26 грн., з яких: 10299,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40 819,17 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Частиною першою\~статті 526\~ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» суми боргу за тілом кредиту 10\~299,09 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків за користування кредитним лімітом, суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до частини першої\~статті 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. Оскільки\~Закон України № 3498-ІХ\~набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5 %, в період з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року - 1 %. Тому суд розраховує заборгованість за вказаним договором, виходячи зі встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки протягом перших 120 днів - 2,5 % тобто у період з 24.12.2023 до 21.04.2024; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто у період з 22.04.2024 до 19.08.2024, а далі починаючи з 20.08.2024 з розрахунку 1 % у день від суми кредиту. З аналізу розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» вбачається, що відповідачу [PERSON] нараховані відсотки за використання кредитного ліміту з 18.11.2023 до 16.01.2024 включно на загальну суму 5\~947,97 грн з дотриманням умов договору кредитної лінії та Закону України «Про споживче кредитування». Проте у подальшому, з 20.01.2024 до 14.05.2024 позивачем нараховано проценти за денною відсотковою ставкою 2,98 %, яка перевищує максимальний розмір, який встановлений даною нормою права. Відтак, з урахуванням указаних положень даного Закону за період дії договору з 20.01.2024 до 21.04.2024, тобто за 93 дні слід визначити проценти за користування кредитом із застосуванням денної процентної ставки 2,5 % в день від суми кредиту розмірі 23\~945,38 грн (10299,09 грн х 2,5% х 93 дні). Протягом наступного періоду користування з 22.04.2024 до 14.05.2024 тобто за 22 дні проценти слід нарахувати із застосуванням ставкою 1,5 % на день від суми кредиту, що становить 3\~398,67 грн (10299,09 грн х 1,5% х 22 дні). Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитним лімітом, які слід стягнути з відповідача на користь позивача становить 33\~292,02 грн. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати із сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 065,70 грн. Частиною 1\~статті 131 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором №29/05/25-01 про надання правничої допомоги від 29.05.2025 року; додатковою угодою №25770748567 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; та актом прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 2500 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial