Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , з яким у неї був укладений шлюб 05.01.2010 у Республіці Панама. Спадкова справа була відкрита за заявою сина померлого - [PERSON] . Вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про смерть [PERSON] . Про смерть [PERSON] їй стало відомо в жовтні 2018, після чого вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 24.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2019 залучено до участі у справі співвідповідача - [PERSON] . 08.07.2019 [PERSON] подано позов у новій редакції, у якому, вона, обґрунтовуючи позов вказала на те, що після тривалих судових спорів з померлим впродовж 2012-2014 років, стосунки між нею та [PERSON] погіршилися. [PERSON] зник в період з 16.07.2017 та його місце перебування не було відомо до 01.02.2018. Про його смерть їй стало відомо в жовтині 2018 року, після отримання відповіді від Подільського УП ГУ НП у м. Києві на запит її адвоката, відповідно до якої адвоката було повідомлено про те, що за фактом зникнення [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 1201710007000833 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України та на час подання адвокатського запиту досудове розслідування закінчено з направленням обвинувального акту по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України. У відзиві на позов [PERSON] , заперечуючи проти позову вказала на те, що позивачка знала про зникнення 16.07.2017 [PERSON] , але вона не цікавилася досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за фактом зникнення спадкодавця. Позивачка вказує, що вона з відповіді Подільського УП ГУ МВС України в м. Києві дізналася про смерть спадкодавця, хоча у даній відповіді відсутня інформація про дату смерті. [PERSON] з 2013 року не цікавилася життям та станом здоров`я спадкодавця, не проживала з ним , не відвідувала його та не телефонувала йому. Поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] не вказала. Крім того, [PERSON] не підтверджений факт родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки на момент відкриття спадщини дія свідоцтва про шлюб спливла. Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судове засідання 04.09.2025 представник [PERSON] - [PERSON] , представник [PERSON] - [PERSON] , представник [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи на підставі ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] . З заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . 23.02.2018 звернулися його син - [PERSON] і його донька - [PERSON] . У подальшому, 24.10.2018 з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] , яка вказала на те, що вона є дружиною померлого. 24.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем. Обґрунтовуючи постанову приватний нотаріус вказувала на те, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини та спадкоємець, що прийняв спадщину - [PERSON] не надав письмової згоди на включення її в коло спадкоємців за законом. Крім того, [PERSON] для доказу факту родинних відносин зі спадкодавцем подано документ, що має встановлений термін дії, який на час відкриття спадщини сплив, що не дає змогу встановити дійсність шлюбу між нею та спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Отже, у спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи позов, позивач посилалася на те, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, оскільки про смерть спадкодавця їй стало відомо у жовтні 2018. На підтвердження вказаної обставини позивачкою надано лист т.в.о. начальника СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві Яроша А.О. від 08.10.2018, відповідно до якого адвоката Поклада О.В. повідомлено про те, що у провадженні Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 1201710007000833 від 02.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства [PERSON] . Досудове розслідування закінчено з направленням обвинувального акту по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 25 т.1). Таким чином, за змістом вказаного листа вбачається те, що 02.09.2017 кримінальне провадження було порушено за фактом умисного вбивства [PERSON] . Отже, досудове розслідування за фактом умисного вбивства [PERSON] тривало з 02.09.2017 При цьому, в позовній заяві [PERSON] вказує на те, що про зникнення [PERSON] їй стало відомо з 16.07.2017. Доказів того, що позивачка цікавилася про стан досудового розслідування останньою суду не надано. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини брак інформації у [PERSON] про смерть спадкодавця - [PERSON] , оскільки у позові [PERSON] вказала на те, що про його зникнення їй стало відомо з 16.07.2017, як установлено судом за фактом вбивства [PERSON] було порушено кримінальну справу 02.09.2017, доказів того, що позивачка вживала будь-яких дій для отримання інформації про хід досудового розслідування останньою суду не надано. Крім того, в силу норм ЦК України, а саме частини третьої статті 1272 ЦК України, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертається до суду спадкоємець. Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України). Однією з підстав для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказаних у постанові нотаріуса, є - відсутність доказу факту родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки [PERSON] подано документ, що має встановлений термін дії, який на час відкриття спадщини сплив, що не дає змогу встановити дійсність шлюбу між нею та спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Республіки Панама, який був наданий нотаріусу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис під номером 2246 в книзі реєстрації шлюбів № 297 района Панами. Шлюб засвідчено 05.01.2010 , свідоцтво видано у Панамі, 08.02.2013, свідоцтво дійсне до 11.08.2013. Отже, на момент відкриття спадщини - 25.07.2017, строк дій свідоцтва про шлюб сплив. У подальшому [PERSON] подано свідоцтво про шлюб № [NUMBER] (а.с. 88 т. 1), відповідно до якого вбачається дата його видачі - 04.12.2018, дійсне до 04.06.2019. Суд не приймає до уваги свідоцтво про шлюб № [NUMBER] дата видачі якого - 04.12.2018, як належний доказ на підтвердження шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим Ураховуючи, що брак інформації у [PERSON] про смерть спадкодавця - [PERSON] не є поважною причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини та відсутність документів, які б підтверджували дійсність шлюбу між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини ( [INFO] ), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed