Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до\~відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.02.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 6986140225 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,\~відповідно до\~умов якого,\~позикодавець надав\~позичальнику грошові\~кошти в\~сумі 20000,00\~грн,\~шляхом перерахунку\~ на\~вказаний позичальником\~рахунок,\~на 360\~днів зі\~сплатою процентів\~у розмірі\~1\~%\~в день,\~а позичальник\~в свою\~чергу зобов`язався\~повернути кошти\~на умовах\~встановлених договором.\~Факт перерахування\~коштів підтверджується\~квитанцією про\~перерахування коштів\~та довідкою\~про успішність\~здійснення перерахування\~коштів. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитом становить 50 800,00грн, вказану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.07.2025 провадження у вказаній справі було відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до\~вимог ст.128\~ЦПК України,\~ухвала про\~відкриття провадження\~у справі\~разом з\~додатками надсилалася\~відповідачу за\~адресою місця\~реєстрації,\~що зареєстроване\~у встановленому\~законом порядку,\~які відповідач\~отримала,\~15.07.2025\~на електронну\~адресу суд\~подала заяву\~в якій\~просила проводити\~розгляд справи\~без її\~участі,\~просила врахувати\~ту обставину,\~що вона\~вагітна,\~доходів не\~має,\~чоловік не\~працює,\~проживають на\~пенсію батька\~чоловіка. Додатково вказала, що має намір повернути борг після влаштування на роботу (а.с.24). \~У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву остання не скористалася, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У відповідності до ст.ст. 274,\~279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ст. ст.12,13,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 05.02.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем укладений договір про надання грошових коштів у позику № 6986140225, згідно якого остання отримала кредит в сумі 20000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, відповідач за допомогою електронного підпису підтвердила, що отримала та ознайомилася із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, а саме: 05.02.2025 здійснило перерахунок грошей у сумі 20000,00 грн на банківський рахунок картки відповідача. Дані обставини знайшли своє підтвердження договором №160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023, та квитанцією до платіжної інструкції № 20124-1354-187280234 від 05.02.2025. Як вбачається проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 6986140225, заборгованість відповідача складає 50800,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000,00 грн, заборгованість за процентами 27800,00 грн комісія за надання кредиту 3\~000,00 грн. Згідно виписки наданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» відповідач користувалася кредитними коштами в період з 05.02.2025 по 28.02.2025. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом позики та правильність її розрахунку не спростована та не заперечується відповідачем. Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотків в сумі 47 800,00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків є обґрунтованими та в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором суд зазначає наступне. Кредитним договором визначена комісія за надання кредиту. Відповідач погодилася зі встановленим розміром комісії, про що засвідчив електронним цифровим підписом на вказаному договорі. Згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії в сумі 3000,00 грн не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2279 грн 23 коп (47800 х 100 : 50800 = 94,09%, 2 422,40 х 94,09 % = 2279 грн 23 коп).

Outcome: partial