Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу у розмірі 3293,92 гривень, з [PERSON] суму основного боргу у розмірі 58250,35 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачами по об?єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2021 по квітень 2025 (включно) було спожито природний газ на загальну суму 61 544,27 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачами. Об?єкту газифікаці присвоєно ЕІС код № 56XM25A97091510G з відповідним номером особового рахунку № [NUMBER] . В період з 09.02.2015 року по 05.12.2024 року, об?єкт газифікації, що знаходиться за адресою: 65074, місто Одеса, вулиця Композитора Вербицького (Олександра Вронського; 3-я Приміська буд. б, належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2015 року, таким чином сума боргу за спожитий природний газ за період 09.02.2015 року по 05.12.2024 року становить 58250,35 грн., та підлягає стягненню з останнього. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.2024 року, власником об?єкту газифікації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . За зазначений період, останнім було спожито природного газу на загальну суму 3293,925 грн. У зв?язку із вищезазначеним, позивач звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. [PERSON] про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав. [PERSON] про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб?єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу...» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов?язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов?язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, (далі - Договір), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об?ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов?язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Разом із цим, відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачає природній газ за адресою: 65074, місто Одеса, вулиця Композитора Вербицького (Олександра Вронського; 3-я Приміська), буд. 6. Об?єкту газифікаці присвоєно ЕІС код № 56XM25A97091510G з відповідним номером особового рахунку № [NUMBER] . Встановлено, що вищевказаний об?єкт газифікації належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2015 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.2024 року, власником вказаного об?єкту газифікації є [PERSON] . Останнім, 13.12.2024 року була надана заява-приєднання до умов постачання природного газу побутовим споживачам. Позивачем в період з жовтня 2021 року по квітень 2025 року (включно) було поставлено відповідачам природний газ на загальну суму 61544,27 грн. (з урахуванням проплат відповідачів станом на дату подачі позовної заяви), вартість якого не сплачена, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. Оскільки споживачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачами своїх зобов?язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений строк. Згідно з\~наданого позивачем\~розрахунку,\~заборгованість [PERSON] \~за період\~з 09.02.2015\~року по\~05.12.2024\~року становить\~58250,35\~гривень,\~заборгованість [PERSON] 3293,92 гривень. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. За змістом\~ч.ч.\~1,\~4\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 3028,00 гривень підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 1514,00 гривень з кожного. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved