Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 08 серпня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, спільне життя з яким не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від даного шлюбу у них народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивачки. З наведених підстав просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 08 серпня 2012 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 25 червня 2013 року серії [NUMBER] та від 27 січня 2023 року серії [NUMBER] . Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачці підлягає поверненню з Державного бюджету України сума в розмірі 605,60 грн, що становить 50 % від сплаченого нею судового збору при поданні позовної заяви (1211,20 грн ? 0,5 = 605,60 грн). Іншу частину понесених витрат на сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved