Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 21 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит з комісією за надання кредиту №73353314, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000,00 грн., строк позики -30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,250 % в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 3 600,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 18521, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - denissostrovskogo024@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. 17 лютого 2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14258802 до Договору позики №73353314, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 58 днів (до 19березня 2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,75% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 22615, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - denissostrovskogo024@gmail.com) Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73353314 від 21 січня 2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 24 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № 69e63e11- c3ab-47df-a210-247420bb5f57 від 21 січня 2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26 червня .2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73353314 від 21 січня 2025 року. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 28 липня 2025 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача Ґедзь О.В. в судове засідання не з`явилася, але в направила заяву про можливість розгляду справи без участі представника позивача та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. В судове засідання відповідач [PERSON] був викликаний шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки на його електронну адресу, зазначену в договорі. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. 21 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит №73353314, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,25 % в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 3 600,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 18521, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - denissostrovskogo024@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» 17 лютого 2205 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14258802 до Договору позики №73353314, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 58 днів (до 19.03.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,75% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 22615, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - denissostrovskogo024@gmail.com). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір кредиту № 73353314 від 21 січня 2025 року та додаткова угода до нього від 17 лютого 2025 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п.2 договору, сума позики -24000,00 грн., строк позики -30 днів з кінцевим строком повернення 19 лютого 2025 року, процентна ставка 0,25 % за кожен день користування, проценти за понадстрокове користування кредитом - 4,00 % в день, комісія за надання кредиту 15 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 3600,00 грн.. На підставі додаткової угоди сторонами погоджено збільшення строку кредитування з 30 до 58 днів та з зміну процентної ставки з 0,25 % на 1 %. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №73353314 від 21 січня 2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 24 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № 69e63e11- c3ab-47df-a210-247420bb5f57 від 21 січня 2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Крім того, факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вимогу суду. Позивач скористався своїм правом на нарахування % за користування кредитом на умовах, погоджених сторонами в договорі в межах строку кредитування, які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.. Що ж стосується розміру процентів за користування позикою, то у визначені розміру заборгованості по процентам, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача, суд виходить з такого. В постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила своє судження про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, він, на підставі ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити заборгованість по кредиту та про процентам за користування кредитом з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача процентів за понадстрокове користування кредитом в розмірі 11520,00 грн., що передбачено умовами договору та погоджено сторонами. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відсотки за понадстрокове користування кредитом за відсотковою ставкою, погодженою сторонами у договорі. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення відсотків за понадстрокове користування кредитом є фактично вимогою, яка відповідає положенням ст.. 625 ЦК України. Однак, вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на законодавчі обмеження. Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введенню воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі станом на день розгляду справи. Тому на відповідача не може покладено обов`язок зі сплати відсотків за понадстрокове користування кредитом. Також суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача комісії за користування кредитом. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 26/06/25 від 26 червня .2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73353314 від 21 січня 2025 року. Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшли всі права ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо права вимоги до [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» правомірно вимагає стягнення суми кредиту з відповідача відповідно до умов договору. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача 34120,00 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з 24000, 00 грн. - - заборгованість за тілом кредиту; 6840,00 грн. - заборгованість за відсотками, 3280,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, акт прийому - передачі виконаних робіт. З представлених позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 3500, 00 грн. Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені частково, а тому витрати на правничу допомогу необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує повністю з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, в сумі 1792,57 (34120:45640=0,74; 0.74х2422,40=1792,57) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2590грн. (0.74х3500=2590). На підставі викладеного,

Outcome: partial