Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.07.2019 року у розмірі 68\~267,30 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.07.2019 року шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг з відповідачем укладено договір про надання банківських послуг «Monobank». На підставі цього договору [PERSON] відкрито поточний рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 68\~300 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Внаслідок порушення умов договору та неповернення суми кредиту у повному обсязі у [PERSON] є заборгованість за договором у розмірі 68\~267,30 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] зазначений розмір заборгованості, а також 3028,00\~грн сплаченого судового збору. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.09.2025\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, проте разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд установив такі обставини. 10.07.2019 року шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» і [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг «Monobank|Universal Bank». Як видно зі змісту п. 2 вищевказаної анкети-заяви, [PERSON] погодився із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. У п.\~6\~анкети-заяви\~ [PERSON] \~просив вважати\~наведений зразок\~його власноручного\~підпису або\~його аналоги\~(у\~тому числі\~електронний підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому у банку, та засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій. [PERSON] підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням простого/удосконаленого електронного підпису. Окрім того, відповідач підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку (п. 9 анкети-заяви), просив відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених в анкеті-заяві умов. У п. 3 анкети-заяви, [PERSON] погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Як видно із позовної заяви, разом із встановленням кредитного ліміту на поточний рахунок банк також надає послугу переведення витрат у розстрочку, завдяки здійсненню якої стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.11 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ\~«Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank\~|\~Universal Bank» (далі Умови і правила), примірник яких долучено до позовної заяви, клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. Згідно з п. 5.16 Розділу ІІ Умов і правил у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18 (до 210 календарних днів), кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій (п. 5.19 Розділу ІІ Умов і правил). На підставі укладеного договору [PERSON] відкрито поточний рахунок №\~ [NUMBER] , що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 03.04.2025 року, а також надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Згідно з довідкою про встановлення кредитного ліміту 10.07.2019 року на банківській картці відповідача № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 6000,00 грн, який надалі неодноразово змінювався банком та який з 30.03.2025\~року становить 68\~300,00\~грн. Як видно зі змісту виписки про рух коштів по картці відповідача №\~ [NUMBER] (рахунок №\~ [NUMBER] ) [PERSON] з 10.07.2019 року активно користувався кредитними коштами, а також здійснював часткове погашення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості прострочення зобов`язання відповідача зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором 29.03.2025 року сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Станом на 03.04.2025 року розмір заборгованості [PERSON] за договором становив 68\~267,30 грн, з яких 68\~267,30 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн загальний залишок заборгованості за відсотками, 0,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 10.07.2019 року сторони уклали договір про надання банківських послуг «Monobank». За умовами цього договору відповідачу в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши\~\~відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок останнього. [PERSON] отримав та користувався наданими йому позивачем коштами, а також частково погашав заборгованість за кредитом, проте належним чином не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, чим допустив заборгованість у розмірі 68\~267,30 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суду не надано, а сума заборгованості [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований, з [PERSON] на користь АТ\~«Універсал Банк» слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.07.2019 року у розмірі 68\~267,30 грн, що становить загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту). У силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача також слід стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved