Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У липні 225 року до суду надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що подальше спільне життя подружжя неможливо у зв`язку з відсутністю між ними взаємопорозуміння, непримиримих розбіжностей у поглядах на сімейні відносини, сімейні обов`язки по вихованню дітей та по веденню спільного господарства, що негативно відображується на емоційному стані дитини та може створити додаткові проблеми у його розвитку в майбутньому. 15.07.2025 між заявниками укладено договір між батьками про сплату аліментів, участь у вихованні дитини та визначенні її місця проживання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Заявники в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином; заявники подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що вимоги заяви підтримують повному обсязі та просять їх задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2018 між заявниками зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.07.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 1303. Від шлюбу заявники мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 05.12.2018, актовий запис № 6213. Дитина проживає разом з матір?ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, судом встановлено, що 15.07.2025 між заявниками укладено договір між батьками про сплату аліментів, участь у вихованні дитини та визначенні її місця проживання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любкевич Н.О., зареєстрований а реєстрі за № 1280. Даним договором між заявниками погоджено місце проживання їх сина, виховання їх дитини кожним з них, порядок та умови спілкування батьками з сином, забезпечення умов життя та утримання їх сина. Як вбачається зі змісту вказаного договору, заявниками було досягнуто згоди, що після розірвання шлюбу, їх син [PERSON] , [INFO] буде проживати з матір?ю. Договором встановлено, що батько буде спілкуватися з дитиною не менше 3 (трьох) разів на тиждень, у тому числі в порядку відвідування за місцем проживання/перебування, телефонного зв`язку, через мережу Інтернет та месенджерів, брати участь у святкуванні днів народження дитини, шкільних свят та бачитись під час канікул, а спілкування може відбутись у наступні дні тижня: в понеділок та в п`ятницю з 18 по 21 годину; у суботу з 7 по 17 годину (1 раз на місяць); у неділю з 7 по 17 годину. Крім того, заявниками погоджено, що [PERSON] , зобов`язуюсь утримувати дитину до досягнення нею повноліття, надаючи їй щомісячно грошову суму (аліменти) у національній валюті Україні, гривні, у розмірі. Що є еквівалентом 750 (сімсот п`ятдесят) доларів США 00 центів по курсу визначеному Національним банком України га дату здійснення відповідного платежу. Отже, спору щодо порядку виховання, утримання нашої дитини та її місця проживання між заявниками немає, адже такі умови погоджені між нами договором. За визначенням ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України, встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільною заявою [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, оскільки, дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved