Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач 07 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20 жовтня 2022 року (а.с.79-88, 3) просив: - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 16.05.2018, № 4-1850/15-18 - СГ стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2 гектара, яка розташована на території Сурсько-Михайлівської сільської ради, кадастровий номер за проектом землеустрою 1225087300:01:001:0076, виданий за результатом розгляду звернення [PERSON] ; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про надання дозволу розроблення проекту з емлеустрою» від 16.05.2018, № 4-1847/15-18 - СГ стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2 гектара, яка розташована на території Сурсько-Михайлівської сільської ради, кадастровий номер за проектом землеустрою 1225087300:01:001:0077, виданий за результатом розгляду звернення [PERSON] ; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 16.05.2018, № 4-1853/15-18 - СГ стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2 гектара, яка розташована на території Сурсько-Михайлівської сільської ради, кадастровий номер за проектом землеустрою 1225087300:01:000071 виданий за результатом розгляду звернення [PERSON] ; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 16.05.2018, № 4-1855/15-18 - СТ стосовно земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2 гектара, яка на території Сурсько-Михайлівської сільської ради, кадастровий номер за проектом землеустрою 1225087300:01:001:0079, виданий за результатом розгляду звернення [PERSON] ; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 11.06.2018, № 4-2326/15-18-СГ на підставі якого громадянин [PERSON] отримав у власність земельну ділянку загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0076; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держтеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 11.06.2018, № 4-2328/15-18-СГ на підставі якого громадянин [PERSON] отримав у власність земельну ділянку загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0077; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 11.06.2018, № 4-2329/15-18-СГ на підставі якого громадянка [PERSON] отримала у власність земельну ділянку загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0078; - визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 11.06.2018, № 4-2327/15-18-СГ на підставі якого громадянин [PERSON] , отримав у власність земельну ділянку загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0079; - скасувати державну реєстрацію, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В?ячеславом Олексійовичем від 14.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідкова В?ячеслава Олексійовича від 14.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0076; - скасувати державну реєстрацію проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В?ячеславом Олексійовичем від 14.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідкова В?ячеслава Олексіовича від 14.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] , прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0077; - скасувати державну реєстрацію проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Новоолександрінської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Богдан Тетяною Леонідівною від 14.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Богдан Тетяни Леонідівни від 14.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0078; - скасувати державну реєстрацію, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Богдан Тетяною Леонідівною від 14.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14.06.2018 року, індексний номер 41607079 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0079; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про купівлю продаж земельної ділянки загальною площею 2 гектари, кадастровий номер 1225087300:01:001:0076, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 6384; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про купівлю-продаж земельної ділянки загальною площею 2 гектари, кадастровий номер 1225087300:01:001:0077, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О. В., зареєстрований в реєстрі за номером 6375; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про купівлю-продаж земельної ділянки загальною площею 2 гектари, кадастровий номер 1225087300:01:001:0078, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 6378; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про купівлю-продаж земельної ділянки загальною площею 2 гектари, кадастровий номер 1225087300:01:001:0079, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О. В., зареєстрований в реєстрі за номером 6381; - скасувати державну реєстрацію, проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В від 21.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. від 21.062018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0076; - скасувати державну реєстрацію проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. від 21.06.2018 про право власності [PERSON] , - скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової О.В від 21.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0077; - скасувати державну реєстрацію проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. від 21.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. від 21.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] , прав та їх обтяжень земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0078; - скасувати державну реєстрацію проведену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. від 21.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. від 21.06.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень земельної ділянки загальною площею 2 гектара, кадастровий номер 1225087300:01:001:0079; - скасувати державну реєстрацію проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Богдан Тетяни Леонідівни від 25.06.2018 про право власності [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Богдан Тетяни Леонідівни від 09.07.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] прав та їх обтяжень земельної ділянки загальною площею 8 гектар, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080; - визнати недійсним та скасувати розпорядження Солонянської районної державної адміністрації № Р-111/0/226-19 від 13.05.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення, що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] , яка розташована за межами населеного пункту на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080; - скасувати рішення державного реєстратора Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 31.10.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] , змін цільового призначення земельної ділянки загальною площею 8 гектар, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080; - визнати недійним договір оренди земельної ділянки, загальною площею 8 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080, укладений між ТОВ «Солор Юкрейн» та [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 11.07.2018 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 8 гектар, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080, набуте ТОВ «Солор Юкрейн» на підставі договору оренди від 09.07.2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Солор Юкрейн» та [PERSON] ; - витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку площею 8 гектарів, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080, розташовану на території Сурсько-Михайлівської сільської ради, Солонянського району Дніпропетровської області. На обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Кириченко О. П. посилається на те, що позивач на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0088402, виданого 05.05.1997 на підставі рішення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 24 квітня 1997 року № 250-р, площею 5,37 гектар та Сертифікату на право на земельну ділянку (паї) серія ДП № 00950084, виданого 05.05.1997 на підставі рішення Солонянської районної державної адміністрації від 24 квітня 1997 року № 250-р, площею 5,37 гектар, а також договору дарування права на земельну ділянку частку (пай) від 18.01.2000, отримав у користування дві земельні частки (паї). В подальшому, розпорядженням голови Солонянської державної адміністрації від 16.07.2008, № 276-р-08, була задоволена заява позивача про відведення двох земельних ділянок в натурі (на місцевості) в розмірі по 5,37 умовних кадастрових гектари за рахунок земель КСП «СУРА», розташованих на території Сурсько-Михайлівської сільської ради та постановлено видати позивачу два державні акти на право власності на землю. Представник позивача зазначає, що відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регламентовано Законом України від 5 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Нормами вказаного Закону України визначено, що право на земельну частку (пай) мають, в тому числі колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. З огляду на вказане, представник позивача вважає, що позивач, як член КСП «СУРА», під час розпаювання земель колективної власності на підставі Закону, отримав у власність дві земельні ділянки. Тобто позивач є власником спірних земельних ділянок, що підтверджується сертифікатами на право на земельну частку (пай) та розпорядженням голови районної державної адміністрації. Вважає, що позивач є власником спірних земельних ділянок, набутих за результатом розпаювання земель, які належали КСП «СУРА» та у відповідності до розпорядження голови Солонянської державної адміністрації від 16.07.2008, № 276-р-08, зазначені земельні ділянки були виділені позивачу в натурі на місцевості. У подальшому внаслідок протиправних дій Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, частина земельних ділянок, належних позивачу в розмірі 8 га, була незаконна передана у власність громадянам, а саме: [PERSON] - земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0076, [PERSON] - земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0077, [PERSON] - земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0078, [PERSON] - земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0079, які в подальшому на підставі договорів купівлі-продажу відчужили вказані земельні ділянки [PERSON] , який після отримання у власність зазначених чотирьох земельних ділянок та державної реєстрації права власності, об`єднав їх в одну земельну ділянку площею 8 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080. Представник позивача посилається на те, що Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області не мало права на передачу громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у власність земельні ділянки, які були передані позивачу в результаті розпаювання земель КСП «СУРА», а тому вважає, що майно яке належало позивачу, вибуло із його володіння без волі останнього шляхом видачі незаконних розпорядчих документів органом, який не мав права на відчуження спірних земельних ділянок. Вказане стало підставою для звернення з позовом до суду. Представник позивача - адвокат Кириченко О. П. в судовому засіданні позов підтримав з урахуванням заяви про зміну предмету позову та посилався на те, що позивач є власником земельної ділянки на підставі отриманих сертифікатів на право на пай та договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим приступив до їх використання. Проте відповідач [PERSON] незаконно отримав у власність вказані земельні ділянки, які об`єднав в одну площею 8 га. Вважає, що право власності позивача було порушене діями Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та інших відповідачів. Представник позивача посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17, згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та його реєстрація, є етапом приватизації виділеної земельної ділянки. Сертифікат є документом за наявності якого видається Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. З викладеного вбачається, що позивач, як особа яка має право на приватизацію спірної земельної ділянки, яка була виділена із земель, які належали КСП, отримавши Сертифікати на право на земельну ділянку, розпорядження компетентного органу про відведення такої земельної ділянки, фактично розпочав процес приватизації такої ділянки, а тому [PERSON] після отримання сертифікату та розпорядження про відведення такої земельної ділянки є особою, яка є власником спірної земельної ділянки, право власності на яку останній не зареєстрував з підстав не проведення робіт із розробки земельно-технічної документації, що стало підставою заявляти вимогу про витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Крім того, Головне управління Держгеокадастру не мало повноважень на передачу спірної земельної ділянки у власність іншим особам, оскільки повноваження державного органу обмежувались виключно можливістю передачі такої ділянки виключно в оренду до моменту отримання позивачем державного акту на право приватної власності на спірну земельну ділянку. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він був членом КСП «СУРА» та отримав один сертифікат на право на пай, а також йому подарували один сертифікат. Після цього він вирішив зайнятися процесом оформлення права власності на вказані земельні паї, у зв`язку з чим замовив технічну документацію, яку не розробили через нестачу необхідної площі земельної ділянки. На цьому етапі він припинив оформлення права власності та почав користуватися землею, здійснюючи самостійний обробіток до моменту оформлення права власності відповідача [PERSON] . Вважав, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не мало права видавати накази про дозвіл на розробку проектів відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та як наслідок незаконно були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок з [PERSON] , який об`єднав всі ділянки та передав їх в оренду. Просив позов задовольнити. Ухвалою від 21 березня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Кириченка О. П. та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів як правонаступників [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника - [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника - [PERSON] , [PERSON] , представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛОР ЮКРЕЙН», Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Солонянська селищна рада до суду не з`явилися. Про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сидоренко О. П. до суду не з`явилася. Подала відзив на позов (а.с.1-50,56-66, т.2) згідно якого заперечувала проти позову. У відзиві зазначила, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж, внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. В свою чергу земельна частка (пай) є умовною частою земель, які належали КСП та місцезнаходження таких часток не визначене. Тому вважає, що посилання позивача на те, що він є власником спірної земельної ділянки є помилковим та у нього відсутні права на звернення з позовом до суду, оскільки він не набув право власності на спірну земельну ділянку. Представник Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області подав відзив на позов (а.с.215-217, т. 1) згідно якого заперечував проти позову та зазначив, що 06 травня 2019 року [PERSON] звернувся до Солонянської районної державної адміністрації із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з земель особистого селянського господарства на землі для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ, організацій за межами населеного пункту на території Сурсько-Михайлівської сільської ради і проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробником якого є сертифікований інженер-землевпорядник. Таким чином вважає, що [PERSON] виявив бажання змінити цільове призначення земельної ділянки, власником якої він є, а тому затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміна цільового призначення відбулася відповідно до вимог чинного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено що спірні правовідносини сторін регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно п.\~8,\~16,\~17\~Перехідних положень\~Земельного кодексу\~України,\~сільськогосподарські підприємства,\~які до\~введення у\~дію цього\~Кодексу уклали\~з власниками\~земельних часток\~(паїв)\~договори оренди,\~можуть,\~за бажанням\~власників цих\~часток (паїв),\~замовити землевпорядній\~організації виконання\~землевпорядних робіт,\~необхідних для\~виділення земельних\~часток (паїв)\~у натурі\~(на\~місцевості),\~видачі їх\~власникам державних\~актів на\~право власності\~на землю\~та оплатити\~виконання таких\~робіт.\~Сільськогосподарське підприємство\~має переважне\~право на\~оренду земельних\~ділянок у\~таких громадян\~на строк,\~що був\~обумовлений у\~договорі оренди\~земельної частки\~(паю),\~або,\~за погодженням\~сторін,\~на інший\~строк. Члени\~колективних сільськогосподарських\~підприємств,\~сільськогосподарських кооперативів,\~сільськогосподарських акціонерних\~товариств та\~працівники державних\~і комунальних\~закладів освіти,\~культури та\~охорони здоров`я,\~розташованих на\~території відповідної\~ради,\~а також\~пенсіонери з\~їх числа,\~які на\~час набрання\~чинності цим\~Кодексом не\~приватизували земельні\~ділянки шляхом\~оформлення права\~на земельну\~частку (пай),\~мають право\~на їх\~приватизацію в\~порядку,\~встановленому\~статтями 25\~та\~118\~цього\~Кодексу.\~В сільськогосподарських\~акціонерних товариствах\~право на\~земельну частку\~(пай)\~мають лише\~їх члени,\~які працюють\~у товаристві,\~а також\~пенсіонери з\~їх числа. При\~обчисленні розміру\~земельної частки\~(паю)\~враховуються сільськогосподарські\~угіддя,\~які були\~передані в\~оренду із\~земель державної\~чи комунальної\~власності або\~які на\~час набрання\~чинності Земельним\~кодексом України\~належали цим\~підприємствам на\~праві колективної\~власності чи\~перебували у\~постійному користуванні,\~за винятком\~земель,\~що не\~підлягають приватизації\~або залишаються\~у державній\~чи комунальній\~власності відповідно\~до цього\~Кодексу.\~Громадянам -\~власникам земельних\~часток (паїв)\~за їх\~бажанням виділяються\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельні ділянки\~з видачею\~державних актів\~на право\~власності на\~землю. Сертифікати\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~отримані громадянами,\~вважаються правовстановлюючими\~документами при\~реалізації ними\~права вимоги\~на відведення\~земельної частки\~(паю)\~в натурі\~(на\~місцевості)\~відповідно до\~законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. До заяви додається розроблена відповідно до\~Закону України\~"Про\~землеустрій"\~технічна документація\~із землеустрою\~щодо встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості),\~що замовляється\~громадянином без\~надання дозволу\~на її\~розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. Судом встановлено, що 05 травня 1997 року позивачу [PERSON] було видано Солонянською державною районною адміністрацією сертифікат серії ДП № 0088402 на право на земельну частку (пай), як члену КСП «СУРА» розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.181-182, т.1). Також 05 травня 1997 року [PERSON] було видано Солонянською державною районною адміністрацією сертифікат серії ДП № 0095081 на право на земельну частку (пай), як члену КСП «СУРА» розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.183-184, т.1). Право за цим сертифікатом було подаровано позивачу [PERSON] , про що на зворотному боці сертифіката вчинено відповідний запис про укладання договору дарування права на земельну частку (пай) від 18 січня 2000 року (а.с.184 зворот, т.1). Статтею 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином судом встановлено, що позивач має право на\~земельну частку\~(пай), як член КСП «СУРА», в загальному розмірі 10,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Згідно довідки Солонянської державної районної адміністрації від 06 липня 2018 року, станом на 05 липня 2018 року розпорядження голови Солонянської державної районної адміністрації від 16 липня 2008 року № 276-р-08 «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку власнику двох сертифікатів на прав на земельну частку (пай) колишнього КСП «СУРА» [PERSON] є чинним (а.с.188, 195 т.1). Пунктом 2 вказаного Розпорядження позивача було зобов`язано зокрема, технічною документацією визначити розмір земельних ділянок Згідно додатку до Розпорядження у вигляді викопіювання із схеми поділу земель, яка зроблена зі схеми поділу земель, що паюються на частки, погоджена головою КСП «СУРА», сільським головою Сурсько-Михайлівської сільської ради, начальником відділу земельних ресурсів Солонянського району, визначена умовна позначка земельної ділянки [PERSON] 31-1.9/14.2 (а.с.198, т. 1). Таким чином судом встановлено, що позивач на підставі сертифікатів має право на земельну частку (пай) в розмірі 10,74 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та виділені були йому відповідно до Розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16 липня 2008 року № 276-р-08 із земель КСП «СУРА» з визначенням умовної позначки земельної ділянки [PERSON] 31-1.9/14.2 (а.с.198, т. 1). Процедура оформлення права власності на земельні ділянки передбачена Законом України «Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~та Земельним\~кодексом України.\~ Докази про затвердження технічної документації, а також про визначення розміру земельних ділянок позивачу та отримання ним державних актів на земельну ділянку матеріали справи не містять. Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09 вересня 2021 року [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що електронний документ не відповідає встановленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документу; у зв`язку з невідповідністю поданих документів п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки або її частини (а.с.186. т.1). Ухвалою від 14 лютого 2023 року у справі було призначено проведення експертизи, а відповідно до Висновку експерта № 1062-23 від 11 червня 2024 року (а.с.9-27, т. 4) існує накладання меж земельної ділянки, розташованої на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080, загальною площею 8 га, яка належить [PERSON] на праві власності на земельні ділянки площею 10,74 умовних кадастрових гектарів, які розташовані на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та виділені відповідно до Розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16 липня 2008 року № 276-р-08 з урахуванням визначених меж земельної ділянки відповідно додатку до Розпорядження у вигляді викопіювання із схеми поділу земель, яка зроблена зі схеми поділу земель, що паюються на частки, погоджену головою КСП «СУРА», сільським головою Сурсько-Михайлівської сільської ради, начальником відділу земельних ресурсів Солонянського району, умовна позначка земельної ділянки [PERSON] 31-1.9/14.2 (а.с.26, т. 4). Таким чином, судом встановлено, що позивач маючи право на земельну частку (пай), площею 10,74 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та умовно виділені відповідно до Розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16 липня 2008 року № 276-р-08 з урахуванням визначених меж відповідно додатку до Розпорядження у вигляді викопіювання із схеми поділу земель, яка зроблена зі схеми поділу земель, що паюються на частки, погоджену головою КСП «СУРА», сільським головою Сурсько-Михайлівської сільської ради, начальником відділу земельних ресурсів Солонянського району, звернувся з позовом до [PERSON] , як до власника земельної ділянки площею 8 га, межі якої повністю накладаються на межі земельної частки (паю), площею 10,74 в умовних кадастрових гектарах. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] набув право власності на вказану земельну ділянку шляхом укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок з відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.27-34,3), які у свою чергу отримали земельні ділянки площею по 2 га кожен на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання дозволів на розробку документації із землеустрою від 16 травня 2018 року (а.с.23-26, т.3) та наказів про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність від 16 травня 2018 року (а.с.19-22, т.4), які також оспорює позивач. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок площею 2 га, що передбачено нормами Земельного кодексу України. Після купівлі чотирьох земельних ділянок, [PERSON] замовив технічну документацію та об`єднав ділянки в одну і змінив її цільове призначення, (а.с.156-184, т. 2) та зареєстрував своє право власності на земельну ділянку площею 8 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080 (а.с.183, т. 2), після чого передав в оренду ТОВ «Солор-Юкрейн». Позивач, крім інших вимог, просив також витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] спірну земельну ділянку. Суд зазначає, що власник з дотриманням вимог ст. 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Вказана позиція суду узгоджується з позицією ВП ВС, яка викладена в постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19. Велика Палата Верховного Суду в п.п. 51-53 названої постанови вказала, що у спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Оскільки вимога про визнання наказів ГУ Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, то така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. При цьому позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані. Подібні за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19) щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав. Отже, встановивши що позивач не набув права власності на спірну земельну ділянку, оскільки він є лише власником права на земельну частку (пай) згідно двох сертифікатів, а процедуру відведення земельної ділянки він не завершив, отже не набув право власності на землю, що позивач самостійно повідомив суду під час розгляду справи, тому його вимоги про витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння [PERSON] задоволенню не підлягають. Суд зазначає, що позивач не є власником спірної земельної ділянки, оскільки отримані ним сертифікати підтверджують лише його право на земельну частку (пай) в загальному розмірі 10,74 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Тобто право власності на сформовану земельну ділянку позивач не набув. Факт того, що згідно Висновку експерта спірна земельна ділянка, власником якої є [PERSON] , повністю накладається на земельні частки (паї) площею 10,74 в умовних кадастрових гектарах, які були виділені відповідно до Розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16 липня 2008 року № 276-р-08 з урахуванням визначених меж земельної ділянки відповідно додатку до Розпорядження у вигляді викопіювання із схеми поділу земель, яка зроблена зі схеми поділу земель, що паюються на частки, погоджену головою КСП «СУРА», сільським головою Сурсько-Михайлівської сільської ради, начальником відділу земельних ресурсів Солонянського району, умовна позначка земельної ділянки [PERSON] 31-1.9/14.2 свідчить лише про те, що позивач розпочав процес оформлення свого права, проте не завершив його. Вирішуючи позовні вимоги про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, якими було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою та затверджено документацію із землеустрою, надано земельні ділянки у власність відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд вважає що останні не підлягають задоволенню з огляду на вказану позицію ВП ВС, оскільки закон не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Вимога про визнання наказів незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою. Крім того судом під час розгляду справи не було встановлено порушення вимог законодавства під час прийняття таких наказів. На цих же підставах не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на земельні ділянки площею по 2 га, а також про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ними прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу). У зв`язку з тим, що інші позовні вимоги є похідними від вказаних вимог, тому вони також не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про визнання недійсним та скасувати розпорядження Солонянської районної державної адміністрації № Р-111/0/226-19 від 13.05.2019 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення, що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON] , яка розташована за межами населеного пункту на території Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080 та про скасування рішення про державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] , змін цільового призначення земельної ділянки загальною площею 8 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080 суд вважає, що оскільки позивач фактично не є належним позивачем, тобто не є особою чиї права були порушені вказаними розпорядженням та рішенням, тому підстави для задоволення цієї частини вимог також відсутні. Оскільки позовна вимога про визнання недійним договору оренди земельної ділянки, загальною площею 8 га, кадастровий номер 1225087300:01:001:0080, який був укладений між ТОВ «Солор Юкрейн» та [PERSON] та про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Солор Юкрейн» на спірну земельну ділянку є також похідною від попередньої вимоги, тому вона теж не підлягає задоволенню, оскільки власник має право вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, в тому числі передавати в оренду. Суд звертає увагу також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17, на яку посилався представник позивача. У вказаній постанові ВП ВС підтверджує позицію суду по цій справі, що паювання земель сільськогосподарських підприємств є особливим порядком набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення та є способом приватизації цих ділянок членами таких підприємств, що узгоджується із змістом пункту 8 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення\~земельної ділянки\~в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації (пункти 5, 6 Указу N 720/95). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] , як член КСП «СУРА» отримав сертифікат, а також інший сертифікат був йому подарований. Проте процес відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку він лише розпочав та не звершив, що не заперечував і сам позивач в судовому засіданні. Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку [PERSON] не отримав, а отже не набув право власності на неї. Оскільки він не набув право власності, то відповідачі не могли порушити його право власності, яке не існувало як на час подання позову, так і на час ухвалення рішення. Тому, оскільки докази про те, що позивач здійснив відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і отримав державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку суду не надано, позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з тим, що позивач не довів існування свого права власності або права користування спірною земельною ділянкою, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки докази про порушення будь-якого права позивача суду не надані. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витати по справі слід покласти на позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сидоренко О. П. просила у разі відмови в задоволенні позову стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу, а розрахунок таких витрат надати до закінчення судових дебатів (а.с.65-66, т. 2). Проте такого розрахунку подано не було. У зв`язку з вказаним суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed