Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей Костопільської міської ради про визначення прізвища та імені народженій дитині, в якому просила суд при визначити новонародженій дитині жіночої статі, яка народилася [INFO] о 20 год. 57 хв. у м. Рівному, що зафіксовано Медичним свідоцтвом про народження № 192, виданим 02 лютого 2025 року Комунальним підприємством «Обласний перинатальний центр» прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначила наступне. Позивач відповідно до медичного свідоцтва про народження № 192 від 02.02.2025 року народила доньку [INFO] . Після виписки з пологового будинку позивач звернулась до Костопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для того, щоб зареєструвати дитину і отримати свідоцтво про народження. Дитину позивач мала намір записати на своє прізвище, а батька записати зі слів матері, адже з колишнім чоловіком позивач розлучилась, він не є біологічним батьком дитини. Шлюб між позивачем та її колишнім чоловіком було розірвано 11.05.2024 року відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року. У реєстрації дитини було відмовлено, адже після розірвання шлюбу пройшло менше 10 місяців та потрібна була згода колишнього чоловіка, аби дати прізвище дитині позивачки, адже у них з ним різні прізвища. Тобто у Костопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивачу було запропоновано надати згоду колишнього чоловіка для того, аби дати дитині прізвище позивача. Позивачка із колишнім чоловіком з моменту розлучення не спілкується, їхні зв`язки повністю обірвались. Звернення до служби у справах дітей Костопільської міської ради для того, аби вони вирішили даний спір і надали рішення, відповідно до якого позивач могла б зареєструвати дитину на своє прізвище позитивного результату не дали. В теперішній час зв`язку з відповідачем немає і місце його знаходження позивачці невідоме. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища, позивачка вважає, що ефективним способом захисту особистих немайнових прав її малолітньої доньки на ім`я є визначення судом її прізвища за прізвищем матері « [PERSON] » та ім`я « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Ухвалою суду від 20.05.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.07.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Від представника третьої особи Служби у справах дітей Костопільської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Представника третьої особи Костопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2025 року було розірвано. Згідно до медичного свідоцтва про народження № 192 від 02.02.2025 року, відповідно до якого лікар [PERSON] підтверджує, що у громадянки [PERSON] народилася дівчинка вагою 3290 грамів. У реєстрації дитини позивачу було відмовлено, адже після розірвання шлюбу пройшло менше 10 місяців та потрібна була згода колишнього чоловіка, аби дати прізвище дитині позивачки, адже у них з ним різні прізвища. Тобто у Костопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивачу було запропоновано надати згоду колишнього чоловіка для того, аби дати дитині прізвище позивача. Позивачка із колишнім чоловіком з моменту розлучення не спілкується, їхні зв`язки повністю обірвались. Звернення до служби у справах дітей Костопільської міської ради, для того, аби вони вирішили даний спір і надали рішення, відповідно до якого позивач могла б зареєструвати дитину на своє прізвище, позитивного результату не дали. Так, згідно ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік-батьком дитини. Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 з послідуючими змінами Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Пунктом 6 розділу ІІ Правил Документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку. Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України. Пунктом 21 Правил передбачено, якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають у заяві про державну реєстрацію народження, з якого прізвища (батька чи матері) має починатись прізвище дитини. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, її та/або його письмова згода про присвоєння прізвища дитині, справжність підпису на якій має бути нотаріально посвідчено, може бути подана через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Позивачка зазначила, що їй було повідомлено, що для проведення державної реєстрації народження дитини їй необхідно надати паспорт батька та його нотаріально посвідчений переклад на українську мову; документи, що підтверджують легальність перебування батька дитини на території України; медичне свідоцтво про народження дитини. А у разі неможливості надання одного із зазначених документів та неможливості присутності матері і батька дитини, питання щодо присвоєння прізвища дитині для проведення державно реєстрації відповідно до ст. 133 СК України вирішується в органах опіки та піклування або в судовому порядку. Для вирішення питання реєстрації народження дитини позивачка також зверталася до Служби у справах дітей щодо надання допомоги в реєстрації народження в органах ДРАЦС дитини, де отримала письмову відповідь, якою їй було повідомлено, що відповідно до п.п. 69,70,71 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» служба у справах дітей готує документи для реєстрації народження та подання їх органам РАЦС тільки підкинутої, знайденої, покинутої в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я дитини, а також для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини. Враховуючи викладене, позивачці було рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України "Про громадянство України", іншими нормативно-правовими актами. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.91 свідчить, що дитина реєструється відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я. Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 145 СК України передбачено, що прізвище дитині визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивачка намагалась зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, але їй було відмовлено у цьому, у зв`язку з тим, що для реєстрації народження дитини, батьки якої мають різні прізвища необхідно подати батькам спільну заяву про присвоєння дитині прізвища батька чи матері. Однак подача спільної заяви неможлива, оскільки місце знаходження відповідача невідоме. Відсутність реєстрації народження дитини порушує її особисте немайнове право на ім`я. Тому в інтересах дитини питання щодо визначення прізвища дитини та ім`я підлягає розгляду в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 абз. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено законом або договором. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища ефективним способом захисту особистих немайнових прав малолітньої доньки позивачки на ім`я є визначення судом прізвища дитини за прізвищем матері « [PERSON] » та ім`я « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Згідно ч.3ст.144 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України. Зважаючи на те, що місце перебування відповідача невідоме, та те, що мати й батько мають різні прізвища суд приходить до висновку, що вимоги про визначення прізвища дитини як « [PERSON] » та ім`я « [PERSON] » підлягають задоволенню, оскільки визначення прізвища та ім`я новонародженої дитини за прізвищем матері не буде суперечити її інтересам, не порушує прав відповідача.

Outcome: approved