Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

В липні 2025 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Маслякову Т.О. звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання матері, з якою проживає дитина, у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її забезпеченні. Між позивачем та відповідачем на момент подання позовної заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Через це на позивача лягає тяжкий тягар утримання спільної дитини, а саме: придбання одягу, їжі, ліків, вітамінів, товарів для дозвілля, розвитку, літній відпочинок тощо. Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку. Такий рівень позивач не може забезпечити спільній дитині, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати, на думку відповідача, аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач зазначає, що між сторонами відсутні домовленості щодо добровільного утримання матері дитини. Разом з тим, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлена належним чином. Заперечень від позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не надходило. Від відповідача [PERSON] , у запропонований йому ухвалою про відкриття провадження по справі від 04.08.2025 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у спрощеному провадженні без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Покровським відділом ДРАЦС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.06.2023 року (а.с.12). Згідно з Довідками переселенця від 27.07.2025 року позивач [PERSON] [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітньою дитиною [PERSON] [INFO] (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] , будучи батьком дитини, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним і має змогу її надавати. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України\~- батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, те що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити, стягнувши із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що така вимога підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України визначила, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного (шестирічного) віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить їй незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачкою. Між позивачем та відповідачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання її як дружини, з якою проживає дитина. Відповідач [PERSON] , будучи батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання жінки, з якою проживає дитина, якій не виповнилось три роки, не надає, хоча є працездатним. Відповідно до ч.1 ст.\~80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а також те, що дитина мешкає разом із позивачкою. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти, проте, в меншому розмірі, ніж просила позивачка. Виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб матері дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати за дві позовні вимоги на користь держави, від сплати яких позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 280, 281, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: partial