Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.04.2025 через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позов умотивовано тим, що 11.06.2011 між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач), (разом - сторонами), Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 16. За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє спільних дітей: [INFO] народилася донька [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 22.06.2023 у цивільній справі № 162/388/23 шлюб між сторонами розірвано. У період перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано 27.06.2013 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0723155100:01:001:0331; побудовано житловий будинок загальною площею 177,7 кв.м на зазначеній вище земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 0723155100:01:001:0331, реєстраційним номером 92160507231, за адресою: [ADDRESS] . Зокрема: житловий будинок А-2, мансарда а, ганок а1, балкон а2. Зазначає, що оскільки на відповідача була зареєстрована їх спільна земельна ділянка, тому подружжя вирішило зареєструвати і спільний будинок на відповідача. Зазначене майно набуте під час шлюбу, тому їм обом відомо було, що таке майно являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також побудовано господарську споруду на зазначеній вище земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, за дозволом на виконання будівельних робіт зазначеної господарської споруди сторони не зверталися. Готовність господарської споруди, згідно з висновком судового експерта №5/2025 від 06.03.2025 становить 54,4 %. Правовстановлюючі документи на таку споруду відсутні. Станом на сьогодні такий об`єкт не введений в експлуатацію в установленому порядку. Тому, саме будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва цієї господарської споруди є майном, набутим сторонами під час шлюбу. Враховуючи, що такі будівельні матеріали неможливо поділити в натурі між подружжям та, виходячи із права на частки дружини і чоловіка у спільному майні, то кожний з них має право на відповідну частину цих матеріалів. Згідно з витягом № 7940 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом ЦНАП Любешівської селищної ради від 31.07.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). Після розлучення сторони проживали у спільному будинку, але зараз позивач з дітьми проживає у своїх батьків, оскільки відповідач систематично зловживає спиртними напоями, виганяє позивача з дітьми із їх спільного дому, вважаючи, що вона жодного права на це майно не має. Неодноразово позивач та діти потерпали від фізичного, психологічного та економічного насильства, яке вчиняв відповідач стосовно них. За скоєння таких неправомірних дій відповідача неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, 01.08.2024 внесено відомості до ЄРДР № 12024030530000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вчиненого відповідачем відносно позивача та їх дітей. Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні станом на теперішній час перебуває у суді на розгляді (справа № 162/872/24). Позивач стверджує, що відповідач становить реальну загрозу для неї та їх дітей, крім того забороняє користуватися їх спільним майном та погрожує його знищити. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх неповнолітніх дітей. Вони знаходяться повністю на утриманні матері, що встановлено було також Любешівським районним судом Волинської області під час розгляду справи № 162/778/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно з зазначеним рішенням суду від 22.02.2022, на користь позивача ухвалено стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] з відповідача у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач не сплачує визначеного судом розміру аліментів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 06.12.2024 становила 120 833,85 грн. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей та фінансово повністю їх утримує. Відповідач безробітний та не вчиняє жодних дій, щоб забезпечувати своїх дітей. Крім того, старша донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Дитина потребує постійного медичного обстеження та контролю, а відповідно і значних коштів на лікування, оскільки підтверджено медичний діагноз «Медулобластома лівої півкулі мозочка». Враховуючи зазначене, позивач несе значні фінансові витрати самостійно на забезпечення двох спільних дітей. Оскільки майно придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, відповідно підлягає поділу шляхом визначення кожному частки майна. Однак, відповідач намагається приховати їх спільне майно, постійно витрачав спільні кошти на шкоду інтересам сім`ї, зловживаючи спиртними напоями, неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно позивача та їх спільних дітей, недобросовісно ставиться до свого обов`язку щодо виховання та забезпечення спільних дітей, в повному обсязі не сплачує аліменти на їх утримання, внаслідок чого існує заборгованість по їх сплаті. Ці обставини вказують на наявність правових підстав для застосування положень частин другої та третьої статті 70 СК України. З огляду на те, що позивач самостійно та в повній мірі утримує неповнолітніх дітей, при тому, що старша донька є дитиною з інвалідністю, враховуючи передусім їхні інтереси, вважає, що має право на збільшення частки у спільному майні подружжя, а тому просить визнати за нею право власності на 3/4 частини усього спільного майна, зокрема: земельної ділянки, житлового будинку та будівельних матеріалів, що використані у будівництві господарської споруди, що знаходяться на зазначеній спільній земельній ділянці. Окрім того, просить стягнути судові витрати у справі, що складаються з судового збору, витрат на правничу допомогу та витрат на проведення судової експертизи. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 08.04.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків (а.с.110-111). Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 11.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.116). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в ході проведення підготовчого засідання будь-яких клопотань не заявляв. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 04.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.132-133). Ухвалою суду від 26.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків відмовлено (а.с.182). Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, які зазначені у позові. Просили також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 15140,00 грн, витрат на правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 10000,00 грн. Додатково звернули увагу на те, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, ухиляється від участі в утриманні дітей, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, допустив чималу заборгованість зі сплати аліментів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо позивача та дітей. Діти сторін повністю перебувають на утриманні позивача. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково. Просили здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, зазначеного в позові, в розмірі 1/2 частин кожному з сторін. В решті позову просили відмовити. Відповідач зазначив, що належним чином утримує дітей, не заперечував, що на даний час існує значна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, оскільки він на час прийняття рішення суду про стягнення з нього аліментів перебував за кордоном, не був обізнаний з ухваленим рішенням, на теперішній час офіційно ніде не працює, однак має доходи. Не заперечував також щодо наявності судових рішень про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, а також щодо наявності на розгляді в суді кримінального провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, потерпілими в якому є позивач та їх діти. Представник відповідача звернув увагу, що позивач за період перебування в шлюбі з відповідачем незаконно відчужила іншу земельну ділянку, яка перебувала у приватній власності відповідача, та використала кошти на свої потреби, не в інтересах сім`ї. Просив зменшити витрати на правничу допомогу позивача з 14000,00 грн до 2000,00 грн, оскільки були допущені недоліки позовної заяви, а також долучено до неї додатки, частина з яких були поганої якості та нечитабельними. Також звернув увагу, що сторона позивача при підготовці клопотання про проведення експертизи заявила зайві запитання, що стало наслідком для більшого об`єму роботи експерта та відповідно для завищення вартості проведеної експертизи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.06.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Любешівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.18, зворот). Від шлюбу в сторін народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23). Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 22.06.2023 у справі № 162/388/23 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (ас.24-27). Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі подружжям придбано земельну ділянку, кадастровий номер 0723155100:01:001:0331, площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Добровольською Г. Ф., зареєстровано в реєстрі за №418, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5449697 від 27.06.2013 (а.с.28-29). Окрім того, за заявою відповідача на видачу будівельного паспорта від 14.08.2014, видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель 20.08.2014. Також, 15.01.2018 видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.30-47). Як вбачається з декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснюється на підставі будівельного паспорта, загальна площа становить 177,7 кв. метрів, з яких: 92,0 кв. метрів житлова площа та 85,7 кв. метрів нежитлова площа (а.с.50). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 116786198 від 13.03.2018 підтверджується реєстрація житлового будинку загальною площею 177,7 кв. метрів за адресою: [ADDRESS] (а.с.51). Судом також встановлено, що на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0723155100:01:001:0331, також сторонами під час шлюбу побудовано господарську споруду. З урахуванням наведеного, вищевказана земельна ділянка, житловий будинок та господарська споруда, які розміщені на ній, є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, що не заперечується сторонами у справі. Готовність вищевказаної господарської споруди, згідно з висновком судової оціночно-будівельної експертизи №5/2025 від 06.03.2025 становить 54,4 %. Окрім цього, зазначеним висновком встановлено вартість, а також вартість частки, частки, частки (станом на 05.03.2025), житлового будинку, земельної ділянки та будівельних матеріалів, використаних у будівництві господарської будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] \~(а.с.\~172-\~173\~зворот).\~ Зокрема, вартість (ринкова) житлового будинку становить 2\~922\~900, 00 грн, вартість частки 2\~192\~175,00 грн, вартість частки 730\~725, 00 грн, вартість частки 1461 450,00 грн; Вартість (ринкова) земельної ділянки становить 256\~300,00 грн, вартість частки 192\~225,00 грн, вартість частки 64 075, 00 грн, вартість частки 128\~150,00 грн; Вартість (кошторисна) будівельних матеріалів, використаних у будівництві, господарської будівлі становить 223\~835,00 грн, вартість частки 167 876,25 грн, вартість частки 55\~958,75 грн, вартість частки 111\~917,50 грн. У вищевказаному висновку експертизи, окрім вищевказаної інформації, наявний Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на вартість матеріалів (щодо господарської будівлі), який включає інформацію про види робіт та використані матеріали, їх кількісні та вартісні показники, розрахунок заробітної плати працівників та інші витрати, необхідні для виконання робіт, згідно з яким кошторисна вартість складає 223\~835,00 грн. Зокрема зазначено: улаштування стрічкових фундаментів бетонних (цвяхи будівельні з конічною головкою 4,0х100мм 0,00119568 т, щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм 2,84928 м2 , дошки обрізні з хвойних порід, довжина 4-6,5 м, ширина 75-150мм, товщина 25 мм, ІІІ сорт 0,013992 м3), улаштування основи піщаної (пісок природний, рядовий 16,082 м3), улаштування бетонної підготовки (суміші бетонні готові важкі, клас бетону В7, 5 (М100), крупність заповнювача більше 20 до 40 мм 3,1926 м3), мурування зовнішніх стін з газобетонних блоків (газоблоки 19,8594 м3, цвяхи дротяні оцинковані для азбестоцементної покрівлі 4,0х10 мм 0,004012 т, розчин готовий кладковий важкий цементний, марка М100 0,16048 м3 , суміш клеюча суха для газоблоків 501,5 кг), улаштування бетонних перемичок (цвяхи будівельні 4,0х120 мм, дошки обрізні з хвойних порід, довжина 4-6,5 м, ширина 75-150 мм, товщина 32,40 мм, ІІІ сорт 0,00548 м3, щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм 0,4324 м2,суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 10 до 20 мм 0,406 м3,улаштування цоколя з бетонних блоків (розчин готовий кладковий важкий цементний, марка М100 0,06 м3, блоки для стін підвалів, фундаментів із важкого бетону, неофактурені суцільні, об`єм 0,5 м3 і більше, клас бетону В7,5 (М100) 2,66 м3), улаштування перекриттів з укладенням балок по стінах з підшивкою із дошок (балки із суцільної деревини 1,92 м3, дошки обрізні з хвойних порід, довжина 4-6,5м, ширина 75-150 мм, товщина 32,40 мм, ІІ сорт 2 м3, цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8х60 мм 0,0095 т, виготовлення та установлення крокв (цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8х60 мм 0,011 т, пиломатеріал 2,34 м3), улаштування покрівель з металочерепиці (цвяхи оцинковані 3,5х70 мм 984,256 шт, цвяхи оцинковані 2х35мм 1291,836 шт, шурупи саморізні 4,9х27 873,054 шт, металочерепиця 136,045 м2, вітрозахист 10 шт, коньок універсальний КУ 7 шт (а.с. 101-102). Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Згідно із ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтю 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до п.п. 2, 3 статті 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. «З урахуванням неналежного виконання одним із подружжя батьківських обов`язків та неналежного матеріального забезпечення сім`ї, частку іншого з подружжя у спільному майні може бути збільшено у зв`язку із наявністю правових підстав для застосування положень частин другої та третьої статті 70 СК України». Такі висновки викладені у постанові КЦС ВС від 05.12.2018 у справі № 456/828/17, провадження № 61-252св17. Відповідно до п.30 постанови ВС України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Як вбачається з копії рішення Любешівського районного суду Волинської області від 22.02.2022 у справі № 162/778/21 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.62-65). Також судом встановлено, що відповідач не бере належної участі в матеріальному забезпеченні дітей, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 73519315 від 06.12.2024 № 17188 борг відповідача по аліментах становить 120 833,85 грн (а.с.66-68). Про наявність у нього значної заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей відповідач також підтвердив у судовому засіданні. Крім того, як вбачається із посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії [NUMBER] , виданого 11.12.2012, експертного висновку № 244 від 26.10.2015 та медичного висновку на дитину, що стала інвалідом внаслідок аварії на ЧАЕС в віці до 16 років від 31.10.2015 у [PERSON] встановлено діагноз: «Медулобластома лівої півкулі мозочка», що відповідає підгрупі А та пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.69-71). Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Твердження відповідача про те, що він належним чином утримує дітей суд не бере до уваги, оскільки таке не підтверджується жодними доказами. Відповідно до змісту копій постанов суддів Любешівського районного суду від 17.08.2023, 04.10.2023, 11.06.2024 відповідач [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру стосовно своєї колишньої дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52-57). Як вбачається із матеріалів справи, щодо відповідача [PERSON] видавалися термінові заборонні приписи на 5 діб, а саме: Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 649133 від 11.08.2024, Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 649134 від 11.08.2024, Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 649135 від 11.08.2024. Заборонено відповідачу в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] (а.с. 59-61). Також, як вбачається із копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024030530000534 від 01.08.2024 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , систематично здійснює домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON] , яке виражається в образах нецензурними словами, залякуванні, погрозах фізичною розправою, що призвели до постійних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої. Кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 126-1 КК України (а.с.58). Судом з пояснень учасників судового провадження встановлено, що дане кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст. 126-1 КК України (домашнє насильство) на теперішній час перебуває на розгляді в суді, а потерпілими у ньому є позивач [PERSON] , а також малолітні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, відповідач не надав жодних доказів, які свідчать про наявність в нього самостійного заробітку протягом декількох років. Таким чином, суд вважає, що істотними обставинами, які слугують підставою для відступлення суду від презумпції рівності часток подружжя при вирішенні спору по поділ спільного майна подружжя є факт проживання двох дітей із [PERSON] та їх повне перебування на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Пояснення сторони відповідача в судовому засіданні про те, позивач незаконно здійснила відчуження іншої земельної ділянки, яка належала відповідачу на праві приватної власності, є безпідставними, нічим не підтверджені. Також суд вважає, що питання, які за клопотанням сторони позивача вирішувались у висновку судової оціночно-будівельної\~експертизи №5/2025\~від 06.03.2025,\~мають значення\~для справи,\~вони стосуються\~фактичних даних,\~що входять\~до предмета\~доказування. Вказаний висновок\~є належно\~обґрунтованим,\~містить докладний\~опис проведених експертом досліджень та зроблених висновків і не викликає сумнівів у суду у своїй об`єктивності, а тому суд враховує його при прийнятті судового рішення. За проведення цієї експертизи позивачем на рахунок експертної установи сплачено 10 000,00 грн (а.с. 73, 74), об`єктивних даних про завищення вартості проведеної експертизи, про що зазначає представник відповідача, суд не вбачає. Клопотань про проведення будь-якої експертизи від сторони відповідача до суду не надходило. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 15140,00 гривень та за проведення судової оціночно-будівельної експертизи в розмірі 10000,00 гривень, а тому їх слід стягнути з відповідача [PERSON] . Представник позивача до закінчення судових дебатів подала до суду докази, що підтверджують витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 14000,00 гривень, які понесла позивач в даній справі, та просила стягнути їх з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.191-192). Зокрема надала: Договір про надання правової допомоги № 01/04-11 від 04.11.2024; Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 01/04-11 від 04.11.2024 від 31.03.2025; Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 01/04-11 від 04.11.2024 від 27.08.2025; Акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 27.08.2025, згідно якого надано послуги: надання правничої консультації з приводу спору із вивченням документів, узгодження правової позиції, подання заяви судовому експерту для проведення судової оціночно-будівельної експертизи та надання за її результатами висновку, з метою його подання до суду та використання у спорі про поділ спільного майна подружжя 2000,00 гривень; підготовка та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя 6000,00 гривень; участь адвоката у судових засіданнях 20.08.2025, 26.08.2025, 29.08.2025 в режимі відеоконференції у справі № 162/311/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя 6000,00 гривень; квитанції № 1 від 27.08.2025 про прийняття від [PERSON] за надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 01/04-11 від 04.11.2024, Додаткової угоди № 1 від 31.03.2025, Додаткової угоди № 2 від 27.08.2025, Акту здачі-прийняття виконаних робіт № 1 від 27.08.2025 на суму 14000,00 гривень (а.с.193-199). Таким чином, із наданих суду доказів вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом позивачу правничих послуг складає 14000,00 гривень, які сплачені позивачем. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2015 по справі №275/150/22. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved