Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

18 березня 2025 року\~до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого\~02 серпня\~2008\~року\~відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1311, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] .\~ В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через істотні розбіжності у світогляді, у тому числі поглядах на шлюб та сім`ю. Родинні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства вони не ведуть. З огляду на зазначене позивачка не вважає за можливе і доцільне вживати заходів для збереження шлюбу. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 21 квітня 2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Водночас [PERSON] користується професійною правничою допомогою, та у судовому засіданні бере участь його представник. За таких обставин неприбуття до суду позивачки та відповідача згідно з ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позовну заяву. Зазначив, що спору щодо місця проживання дитини сторони не мають, більшу частину часу син проводить разом із батьком. За таких обставин неприбуття позивачки та відповідача у судове засідання згідно з ч.\~1 ст.\~223\~ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому\~02.08.2008\~року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1311, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ( а.\~с.\~4) Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Зазначену обставину підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №\~804), в якому позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком дитини (а.\~с.\~6). Спору щодо місця проживання сина сторони не мають. Вимог про поділ майна подружжя у справі не заявлено. Суд установив, що родинні стосунки між сторонами припинені через істотні розбіжності у світогляді, у тому числі поглядах на шлюб та сім`ю, права і обов`язки подружжя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим і недоцільним. Відповідач у письмовій заяві до суду не заперечував проти задоволення позовних вимог. Даючи обставинам справи юридичну оцінку, суд керується такими нормами матеріального права. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам як [PERSON] та [PERSON] так і їх неповнолітнього сина. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. У позовній заяві не міститься вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат у справі. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає за необхідне при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved