Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 24 червня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір №22037000518001, на підставі якого він отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитом. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. На дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за кредитним договором №22037000518001 становить 69 129,99 грн, що складається із суми боргу за тілом кредиту і відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі. 23 червня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 03 липня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 03 липня 2025 року з метою визначення підсудності суддя скористався даними Єдиного державного демографічного реєстру. 04 липня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник позивача у позові просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав, ніяких клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. 24 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір №22037000518001 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 37 200,00 грн строком на 24 місяці, процентна ставка на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 24 червня 2021 року по 23 січня 2022 року 7% від суми кредиту, з 24 січня 2022 року по 23 липня 2022 року 5,5% від суми кредиту, з 24 липня 2022 року по 23 січня 2023 року 4% від суми кредиту, з 24 січня 2023 року по 24 червня 2023 року 2,25% від суми кредиту. Відповідач ознайомлений з умовами договору, що підтверджується його підписом, та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Виписками з особових рахунків підтверджується надання кредиту відповідачу та часткове внесення коштів на повернення заборгованості. Відповідач не в повному обсязі здійснював платежі з погашення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно з розрахунком АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 27 березня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 69\~129,96 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35\~091,17 грн, заборгованість за процентами 0,79 грн, заборгованість за комісіями 34\~038,00 грн. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №28/03/24, на підставі якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором №22037000518001 на суму 69 129,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 091,17 грн, заборгованість за процентами 0,82 грн, заборгованість за комісіями 34 038,00 грн. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно\~зі ст.640\~ЦК України\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~зі ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення первісним кредитором кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він отримував кредитні кошти на підставі укладеного кредитного договору та користувався ними не надав, ці обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Разом з тим, розмір процентів, який позивач просить стягнути з відповідача, не підтверджено належними доказами. Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора розмір процентів становить 0,79 грн. Доказів наявності заборгованості за процентами у розмірі 0,82 грн, який зазначено у реєстрі боржників до договору факторингу, суду не надано. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню заборгованості у розмірі 69 129,96 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 091,17 грн, заборгованість за процентами 0,79 грн, заборгованість за комісіями 34 038,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як передбачено п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Суд вважає, що позивачем надані докази отримання професійної правничої допомоги, розмір витрат такої допомоги є співмірними з предметом позову, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial