Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Заявник [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить оголосити померлим свого чоловіка [PERSON] під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько-Українській війні. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є жінкою [PERSON] .. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 (зі змінами) «Про загальну мобілізацію» [PERSON] , був призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та 02.02.2023 року направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ). 05.02.2024 року вона отримала Сповіщення №193 про те, що солдат [PERSON] , мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти на полі бою [INFO] , в районі н.п. Вербове, Пологівського району, Запорізької області. Заявник зазначила, що задля реалізації соціальних правових гарантій отримання свідоцтва про смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблого захисника України та оформлення спадщини з урахуванням обставин які вірогідно свідчать про смерть особи, вважаю, що наявні всі підстави для оголошення [PERSON] , [INFO] померлим. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року по справі відкрите провадження. Заінтересована особа Міністерство оборони України 18.06.2025 надало пояснення на заяву, в якій зазначило, що заявник не обґрунтував свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, а фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, представник заявника до суду подала заяву, в якій просила зазначену заяву задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України "Про оборону України"). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). При зверненні із заявою про визнання [PERSON] померлим заявник зазначає, що рішення суду їй необхідне для реалізації соціальних правових гарантій отримання свідоцтва про смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблого захисника України та оформлення спадщини. Суд зауважує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час вирішення цієї справи судом встановлено, що відповідно до довідки Начальника [INFO] [PERSON] рядовий [PERSON] , [INFO] , 02.02.2023 направлений для проходження військової службт до військової частини. Згідно довідки камандира військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . 05.02.2024 року [PERSON] отримала Сповіщення сім`ї №193, яким її було зі скорботою сповіщено про те, що її чоловік, [PERSON] , [INFO] , мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти на полі бою 14 жовтня 2023 року, в районі н.п. Вербове, Пологівського району, Запорізької області. 17.10.2023 року [PERSON] звернулася до Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, з заявою про зникнення її чоловіка. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20231025-1770 від 25.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, Закарпатська обл., Мукачівський район, Чинадійово, зник (виявлено) на території бойових дій ( під час воєнних дій). Згідно відповіді від Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» вбачається, що відсутнє підтвердження щодо перебування [PERSON] , [INFO] у полоні держави агресора. Відповідно до рапорту командира 9 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону в/ч [NUMBER] лейтенанта [PERSON] від 15.10.2023 року, близько 17:40 год. [INFO] під час виконання бойових завдань поблизу населеного пункту вербове, Пологівського району, Запорізької області під час артилерійського обстрілу було втрачено зв`язок з стрільцем снайпером 1 десантно-штурмового відділення 1 десентно-штурмового взводу 9 десантно-штурмової роти [NUMBER] десантно штурмового батальйону військової частини [NUMBER] солдатом призваним по мобілізації [PERSON] . У подальшому, в період з 14.10.2023 по 15.10.2023 року його місце знаходження встановити не вдалося. Згідно рапорта командира 3 десантно-штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , вбачається, що є підстави вважати, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] вважається зниклим безвісти. Вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій чоловіка заявника [PERSON] .. З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] померлим від дня вірогідної смерті [INFO] в бою за Україну, її свободу та незалежність, з визначеним місцем смерті населеного пункту Вербове, Пологівського району, Запоріжської області, України. Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня настання відповідної події - загибелі під час виконання бойового завдання, під час виконання якого [PERSON] загинув, що підтверджується належними та допустимими доказами, наведеними вище. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть в бою за Україну, її свободу та незалежність [INFO] з визначеним місцем смерті населеного пункту Вербове, Пологівського району, Запоріжської області, України. З моменту вказаної події 14.10.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав. Водночас, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (частина перша статті 48 ЦК України). Доводи Міністерства оборони України висновків суду не спростовують, також, суд зазначає, що аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23.

Outcome: approved