Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

29 квітня 2025 року представник позивача АТ «УКСИББАНК» звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку ст.\~625 ЦКУ України та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 3\~% річних та інфляційні за період прострочення сплати кредиту та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 березня 2008 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11305994000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 20\~000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти в порядку та на умовах кредитного договору не пізніше 02 березня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виникла прострочена заборгованість за вказаним договором. АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року у справі 401/2745/14-ц стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 230\~132,12 грн. Після набрання рішенням суду законної сили були отримані виконавчі листи та направлені для примусового виконання. За період перебування на примусовому виконанні з 21 жовтня 2016 року по 25 січня 2017 року погашено 1\~257,19 грн, 20 грудня 2017 року погашено 5585,43 грн. Станом на 07 квітня 2025 року рішення суду не виконано у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором не погашена повністю, виконавче провадження триває. Таким чином, з урахуванням положень ст.\~625 ЦК України, за прострочення погашення суми боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду, необхідно стягнути з відповідача 3% річних у сумі 32\~953,01 грн та інфляційні у сумі 104\~359,27 грн, за період прострочення з 02 квітня 2017 року по 23\~лютого 2022 року. (а.с. 2-4) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 травня 2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с. 41-42) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12\~червня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 55) Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. У судове\~засідання представник\~позивача АТ «УКРСИББАНК» не з`явилася, скерувала до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача. (а.с.\~70-71) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані поштові повідомлення, одне з яких повернулося до суду з відміткою про вручення адресату, інше повернулося без вручення з підстав відсутності адресата за зазначеною в поштовому повідомленні адресою. (а.с.\~49, 69) Згідно ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи положення ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. При таких обставинах, у відповідності до положень ч.\~1 ст.\~280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №\~11305994000, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 20\~000 доларів США з кінцевим терміном повернення 02 березня 2018 року, зі сплатою 13,90 процентів річних за користування кредитними коштами. (а.с. 15-18) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року, ухваленого у справі №\~401/2745/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 230\~132,12 грн, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» судові витрати в сумі 243,60\~грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з нього заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~230\~132,12\~грн.\~Ухвалюючи рішення\~в\~судовому засіданні\~було встановлено,\~що сторони\~по справі\~04\~березня\~2008\~року уклали\~кредитний договір\~за №\~11305994000\~строком до\~02\~березня 2018\~року,\~відповідно до\~якого боржником\~було отримано\~в кредит\~101\~000,0\~грн. На день\~звернення до\~суду відповідач\~повинен був\~сплатити позивачу\~за договором\~кредитування борг\~сумі 230\~132,12\~грн,\~а саме:\~153\~285,07\~грн \~борг за\~кредитом;\~63\~570,16\~грн.\~ борг\~по сплаті\~процентів;\~6\~864,77\~грн.\~ пені\~по кредиту;\~6\~412,12\~грн.\~ пені\~по процентах. Викладені у позовній заяві обставини підтверджено наданими позивачем доказами: копією договору №\~11305994000 від 04 березня 2008 року; графіком погашення боргу; розрахунком суми боргу; випискою про рух коштів по рахунку. (а.с. 21) З інформаційної довідки від 31 березня 2025 року Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження №\~71765227 з виконання виконавчого листа від 03 листопада 2014 року №\~401/2745/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором у сумі 230\~132,12 грн перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Золотарьової Тетяни Валентинівни. Рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ набрало законної сили 30\~вересня 2014 року (а.с. 22-24) Згідно розрахунків заборгованості за невиконання рішення суду у справі №\~401/2745/14-ц станом на 23 лютого 2022 року АТ «УКРСИББАНК» нарахована заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України за період з 02 квітня 2017 року по 23\~лютого 2022 року у загальній сумі 137\~311 грн 82 к., з них : 3% річних 32\~952\~грн 55 к., інфляційні збитки 104\~359 грн 27 к. (а.с. 34-35) Вирішуючи позов по суті, суд зазначає наступне. За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином \~\~\~(стаття 599 ЦК України). За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3\~% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності\~за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. За статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то частина друга статті 625 ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Водночас індексація не застосовується, а передбаченні частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати не нараховуються у разі прострочення зобов`язання, визначеного в іноземній валюті. У справі, що розглядається, боржником отримано кредит за договором в іноземній валюті доларах США. Тобто предметом укладеного між сторонами договору кредиту є іноземна валюта, яку боржник зобов`язався повернути банку. Водночас заборгованість за договором кредиту на підставі рішення суду від 18\~вересня 2014 у справі №\~401/2745/14-ц, ухваленого за позовом забезпеченого кредитора, який пред`явив позов про стягнення заборгованості у гривнях,\~стягнута з боржника у гривнях\~без застосування валютної прив`язки чи еквіваленту суми боргу в іноземній валюті. Зазначене рішення суду набрало законної сили і на його виконання про\~стягнення боргу в гривнях\~суд видав відповідний виконавчий \~документ виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця. ЄСПЛ у рішенні від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» звертав увагу, що одним з найважливіших є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Отже, кредитор, користуючись своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання, пред`явив позов про стягнення заборгованості за договором з боржника у гривнях, з урахуванням чого\~валютою такого зобов`язання з цієї дати стала національна валюта гривня. Ураховуючи наведене, кредитор, який, користуючись наданим йому процесуальним правом, визначив заборгованість за валютним кредитом у пред`явленому ним позові у національній валюті гривні, що була задоволена судом та стягнута з боржника у цій валюті, має право за частиною другою статті 625 ЦК України на нарахування інфляційних втрат на таку заборгованість боржника за весь час прострочення виконання ним грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту з боржника, яке не виконане останнім, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають повному задоволенню. Наведені висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, наведеним, зокрема , у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 921/542/20, від 20 травня 2021 року у справі № 910/3077/20. В силу ст.\~141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 3\~028,00 грн, яка сплачена позивачем за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved