Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Представник позивача, ТОВ «Бізнес позика» Дармограй А.Т. звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останньої на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 516989-КС-001 про надання кредиту від 22.11.2024 , що становить 52 470,60 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 810,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 23 700,60 грн; суми заборгованості по штрафам - 9 500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 460,00 грн та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог представник позивача Дармограй А.Т. зазначає, що 22.11.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №516989-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 22.11.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 516989-КС-001 про надання кредиту. 24.04.2024 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 516989-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 22.11.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Договір № 516989-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 19 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за Договором № 516989-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 52 470,60 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 810,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 23 700,60 грн; суми заборгованості по штрафам - 9 500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 460,00 грн. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 30.06.2025 справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 16.07.2025. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» (в паперовому вигляді) інформацію що містить банківську таємницю, а саме: рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ; виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 22.11.2024 (дата видачі кредиту) по 09.05.2025 (дата закінчення терміну кредитування) включно./ а.с.15-17/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.07.2025 у звязку з першою неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 10.09.2025 /а.с.30/. Розгляд справи по суті відбувся 10.09.2025 без участі сторін. Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується конвертами з рекомендованими повідомленнями, які повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання, у судове засідання а повторно не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Пропозиції (оферта) укласти Договір № 516989-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 22.11.2024 ТзОВ «Бізнес Позика» запропонувала [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, на визначених у Пропозиції умовах /а.с.69-80/. Відповідно до прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 516989-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 22.11.2024 [PERSON] прийняла та акцептувала вказану пропозицію на визнаних у ній умовах /а.с.81 -91/. Відповідно до договору №516989-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 22.11.2024, судом встановлено наступні умови /а.с.59-68 на звороті/. Кредитодавець надає. Позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користувания кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами, надання споживчих кредитів - товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (п. 2.1 Договору). Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається Кредит: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день.1% в день, фіксована. Комісія за надания Кредиту: 3 800,00 грн нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту Загальний розмір наданого Кредиту: 19 000,00 грн. Строк дії Договору: до 09.05.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 46 624,52 грн. Дата видачі кредиту: 21.11.2024. Дата повернення кредиту: 09.05.2025. Цілі (мета) отримання Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом Також у даному договорі про надання кредиту сторони погодили графік платежів. Даний кредитний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7837 /а.с.68 на звороті/. Відповідно до анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com) від 21.06.2025, відповідачем внесено такі відомості: найменування позичальника: [PERSON] , адреса реєстрації та проживання; дата народження; місце народження; документ, що посвідчує особу; інформація стосовно бажаного кредиту: 19 000 грн, дата отримання кредиту: 22.11.2024, електронна адреса позичальника;, номер телефону позичальника; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів: [NUMBER] /а.с.93/. Згідно паспорта споживчого кредиту тип кредиту: кредит, сума/ліміт кредиту: 19 000,00 грн; строк кредитування: обраний клієнтом 169 днів (24 тижні), спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів; комісія за надання кредиту: 3 800,00 грн; загальні витрати за кредитом обрані клієнтом умови: 27 624,52 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 46 624,52 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 6 682,56. Також паспорт кредиту містить графік платежів /а.с.56-58/. На підтвердження укладення договору №516989-КС-001 від 22.11.2024 позивачем надано візуальну форму послідовності укладення даного договору, а також правила відкриття кредитної лінії, з якої вбачається, що 22.11.2024 о 14:45:11 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та зайшла в особистий кабінет. Клієнт ознайомилася і підписала одноразовим ідентифікатором UA-2238 паспорт споживчого кредиту. Клієнту на номер телефону відправлено смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-2238 для підписання паспорту споживчого кредиту. Товариством направлено клієнту в ІТС індивідуальну оферту, яка містила істотні умови Договору та смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-7837. Кредитний договір був підписаний клієнтом 22.11.2024 о 15:03:18 /а.с.92/. Також у матеріалах справи містяться правила відкриття кредитної лінії у яких зокрема міститься інформація щодо загальних положень, визначення термінів, правила надання кредиту, процес надання кредиту, порядок укладення договору, правила нарахування процентів за користування кредитом, комісії за видачу кредиту та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обовязки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, внесення змін до договору чи правил та припинення договору, заключні положення /а.с.95-107 на звороті/. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «Бізнес позика» було перераховано на платіжну картку № [NUMBER] кошти в розмірі 19 000,00 грн, опис: Перерах. коштів [PERSON] , 3002010946 зг. до кредитного дог. №516989-КС-001 від 22.11.2024 Без ПДВ /а.с.94/. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 516989-КС-001 від 22.11.2024 залишок заборгованості станом на 22.06.2025 становить 52 470,6 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом -18 810 грн; заборгованість по відсотках - 23 700,6 грн, заборгованість по комісії - 460 грн, заборгованість по штрафам - 9 500 грн /а.с.53-54/. Згідно довідки про стан заборгованості [PERSON] за Договором № 516989-КС-001 про надання кредиту від 22.11.2024 загальна заборгованість станом на 23.06.2025 становить 52 470,6 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом -18 810 грн; заборгованість по відсотках - 23 700,6 грн, заборгованість по комісії - 460 грн, заборгованість по штрафам - 9 500 грн /а.с.55/. На виконання ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 30.06.2025 про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» надано запитувану інформацію стосовно [PERSON] , а саме: виписку по банківському рахунку, згідно якої 22.11.2024 відбулося зарахування переказу на карту у розмірі 19 000 грн /а.с.27-28/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача штрафу у розмірі 9 500 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи в Україні воєнний стан не скасовано і не припинено, суд приходить до висновку про відмову в цій частині позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 516989-КС-001 від 22.11.2024, у звязку з чим заборгованість останньої складає 42 970,60 грн, яка складається з: заборгованість за кредитом -18 810 грн; заборгованість по відсотках - 23 700,6 грн, заборгованість по комісії - 460 грн, а відтак позов підлягає до часткового задоволення. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачкою не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання договору, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Щодо стягнення з відповідачки судового збору. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 983,70 грн (42 970,60 х 100 : 52 470,60 = 81,89 %; 2 422,40 : 100 х 81,89% =1 983,70 грн). Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять.

Outcome: partial