Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

заявниця [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Старогнатівка Волноваського (Тельманівського) району Донецької області. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] в с. Старогнатівка Волноваського (Тельманівського) району Донецької області, яке на теперішній час є окупованим. Факт смерті батька підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , а також медичним свідоцтвом про смерть та довідкою про смерть, виданими органами, що діють на тимчасово окупованій території. Вказує, що видані на цій території, після 01.12.2014, документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами встановленої форми і не створюють правових наслідків, а тому з метою державної реєстрації смерті на території України та одержання свідоцтва про смерть звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Ухвалою суду від 01.09.2025 провадження у справі відкрито, призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розгляд здійснювати у її відсутності, заяву підтримує та просить її задоволити. Представник заінтересованої особи Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи без їх участі. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.1979, підтверджується факт родинних відносин заявниці з [PERSON] , в якому останній зазначений батьком заявниці. 16.09.2000 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Згідно довідки від 28.08.2025 № 64, [PERSON] працює на підприємстві ТОВ «Свісс Кроно», що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Я. Мудрого, 62, на посаді економіста з бухгалтерського обліку та аналізу господарської діяльності з 19.06.2023, згідно наказу № 149-к від 16.06.2023 по теперішній час. З копії паспорта серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Погост Касимівського району Рязанської області та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] , заявниця підтверджує копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.07.2025 Тельманівським районним відділом запису актів громадянського стану Управління ЗАГС Донецької Народної Республіки, довідкою про смерть № С-00318 від 14.07.2025 та медичним свідоцтвом про смерть, форми № 106/у серія 21 №7 від 11.07.2025, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Старогнатівка Тельманівського району Донецької області. Заявниця [PERSON] звертаючись до суду зазначає, що отримати свідоцтво про смерть батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану на даний час неможливо, оскільки її батько помер на тимчасово окупованій території і всі документи, видані на цій не є документами встановленої форми і не створюють правових наслідків, тому факт смерті просить встановити в судовому порядку. Вирішуючи заяву суд виходив з наступного. Судом відзначається, що доказами, які підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зокрема заявницею отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявниця можливості не має, так як її батько помер на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька на території України. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Судом зазначається, що на час ухвалення рішення місце смерті є тимчасово окупованою територією України, оскільки, наявне серед «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявниці для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відтак, враховуючи, що заявниця [PERSON] позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька [PERSON] у позасудовому порядку, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Старогнатівка Волноваського (Тельманівського) району Донецької області підтверджується наданими суду доказами та враховуючи той факт, що для проведення державної реєстрації смерті за місцем його смерті існують об`єктивні перешкоди (тимчасова окупація), з метою захисту законних прав заявниці, а також беручи до уваги необхідність проведення державної реєстрації смерті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог, викладених у заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved