Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1977664 від 31.05.2021 в розмірі 33\~784,00 грн, понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422,40 грн. Позов мотивовано тим, що 31.05.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» укладено кредитний договір № 1977664 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02/24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників від 24.12.2021 до договору факторингу № 02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідач узятих на себе зобов`язань за кредитними договором не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 33\~784,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10\~300,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в сумі 23 484,00 грн. Позивач на підставі укладеного договору факторингу №02-17/02/2022 набув права вимоги до [PERSON] . Відтак, відповідач перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.05.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» укладено кредитний договір № 1977664 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання. Відповідно до Кредитного договору товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на таких умовах: сума виданого кредиту: 10 300,00 гривень, дата надання кредиту - 31.05.2021, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 1,90 % . На підтвердження виконання товариством Кредитного договору позивач надав інформаційну довідку ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №19594-0403 від 04.03.2024, відповідно до якої 31.05.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 10\~300,00 грн за реквізитами платіжної картки №\~ [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02/24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ\~«ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників зазначених в реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників від 24.12.2021 до договору факторингу № 02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до наданої виписки з особового рахунку за кредитним договором №1977664, станом на 13.01.2025 у [PERSON] наявна заборгованість, яка становить 33\~784,00 грн, з яких з яких 10\~300,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 23\~484,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Позивач звертаючись до суду зазначає, що первинний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, що становить 33\~784,00 грн. ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 31.01.2025 направило досудову вимогу на адресу відповідача щодо виконання зобов`язань за кредитним договором та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів передбачених законом. Норми права, які були застосовані судом Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.\~12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Що стосується договору факторингу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Мотивована оцінка та висновки суду Судом встановлено, що відповідач звернувся до ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» з метою отримання кредитних коштів. 30.05.2021 було підписано кредитний договір № 1977664, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, відтак ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 33\~784,00 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача. Відтак, суд дійшов висновку, що нарахування фінансовою установою відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є законним, оскільки встановлено, що дійсно [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задовольнити. Судовий збір Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2\~422,40 грн, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правову допомогу 04 серпня 2025 року адвокатом Пархомчуком С.В. подано заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої просив сиягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10\~500 грн. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. 21.07.2025 було укладено договір про надання правової допомоги. Згідно з Актом про отримання правової допомоги, складеного 21.07.2025 адвокатом Пархомчуком С.В. вбачається, що загальна вартість послуг з надання правової допомоги наданої адвокатом Пархомчуку С.В. клієнту ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» становить 10\~500,00\~грн 00 коп. В матеріалах справи міститься платіжна інструкція № 39482 від 21.07.2025 про оплату послуг за правничу допомогу. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на зазначеному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved