Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс»в особі свого представника Шох Іллі Володимировича, звернувся до суду із заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №508666770 від 24.07.2024 у розмірі 60171,00 гривень, з яких: заборгованість по кредиту складає 18600,00 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом складає 41571,00 гривень; заборгованість по комісії за надання кредиту - 0,00 гривень, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень. У позовній заяві представник позивача просить суд розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, без участі позивача, не проти ухвалення заочного рішення суду. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 24.07.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №508666770 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора YTZZ. Відразу після вчинених дій відповідача, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18600,00 гривень на платіжну картку відповідача [NUMBER] безготівковим зарахуванням, тому кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі. 24.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №МВ-ТП/1. Предметом Договору факторингу №МВ-ТП/1 від 24.09.2024 є відступлення прав вимоги до боржника, зазначеному у відповідному Реєстрі прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги б/н від 24.09.2024 до Договору факторингу №МВ-ТП/1 від 24.09.2024, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 69471,00 гривень. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс». Позивач у позовній заяві не включає до позовних вимог розмір штрафних санкцій у загальний розмір заборгованості. Тому позивач зазначає заборгованість за кредитним договором №508666770 від 24.07.2024 року у розмірі 60171,00 гривень, з яких: заборгованість по кредиту складає 18600,00 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом складає 41571,00 гривень; заборгованість по комісії за надання кредиту - 0,00 гривень. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив вимоги статей 526, 527, 530, 1054 ЦК України, тобто ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігів від 17.04.2025 розглянуто позовну заяву ТОВ «Таліон Плюс» до [PERSON] та справу надіслано для розгляду на адресу Лозівського міськрайонного суду Харківської області для розгляду за територіальною підсудністю згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.05.2025 справу надіслано для розгляду на адресу Златопільського міськрайонного суду Харківської області для розгляду за територіальною підсудністю згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 16.06.2025 прийнято позовну заяву представника ТОВ «Таліон плюс» Шох Іллі Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду. Ухвалою від 23.06.2025 відкрито провадження по цивільній справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання на 16.07.2025. Ухвалою від 16.07.2025 відкладено судове засідання на 08.09.2025 та призначено розгляд справи повторно. 15.07.2025 та 05.09.2025 представник позивача Дорошенко Оксана Володимирівна засобами Електронного суду надала заяву про розгляд справи, призначеної на 16.07.2025 та 08.09.2025 у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання сторони по справі не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином: позивач у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України, відповідачка засобами Електронного суду та засобами поштового зв`язку, однак конверт був повернутий до суду. Суддя вважає, що є підстави для розгляду справи по суті, враховуючи прохання позивача у позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суддя, у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 24.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №508666770 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора YTZZ. Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» від 24.07.2024, відразу після вчинених дій відповідача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18600,00 гривень (вісімнадцять тисяч шістсот гривень нуль копійок) на платіжну картку відповідача [NUMBER] безготівковим зарахуванням, тому кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі. 24.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №МВ-ТП/1. Предметом Договору факторингу №МВ-ТП/1 від 24.09.2024 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги б/н від 24.09.2024 до Договору факторингу №МВ-ТП/1 від 24.09.2024, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 69471,00 гривень (шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна гривня нуль копійок). Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс». Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 69471,00 гривень (шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна гривня нуль копійок). Позивач у позовній заяві не включає до позовних вимог розмір штрафних санкцій у загальний розмір заборгованості. Тому позивач зазначає заборгованість за кредитним договором №508666770 від 24.07.2024 року у розмірі 60171,00 гривень (шістдесят тисяч сто сімдесят одна гривня нуль копійок), з яких: заборгованість по кредиту складає 18600,00 гривень (вісімнадцять тисяч шістсот гривень нуль копійок); заборгованість по процентам за користування кредитом складає 41571,00 гривень (сорок одна тисяча п`ятсот сімдесят одна гривня нуль копійок); заборгованість по комісії за надання кредиту - 0,00 гривень. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. За правилами ст. 526, ст. 527, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Положеннями ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з того, що відповідачем, [PERSON] , не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по відсотках. Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки кредитора ТОВ «Таліон Плюс», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повного повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту, відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, прострочених платежів по процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Згідно з платіжною інструкцією №1265 від 06.03.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з договором про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних Технологій та Інновацій» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з договором про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних Технологій та Інновацій» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок) На підставі викладеного,

Outcome: approved