Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС»)звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 395165209 від 10.03.2024 року у розмірі 41750,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті\~на себе\~зобов`язання\~за кредитним\~договором не\~виконував,\~у зв`язку\~з чим\~допустив виникнення\~заборгованості по\~кредитному договору\~в сумі\~41750,00 грн., що складається з: 10000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 31750,00 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, яку просило стягнути на користь позивача. Також просило стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 7000,0 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Також просило справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом із позовною заявою ТОВ «ФК «ЕЙС» подало клопотання, в якому просило витребувати у Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо платіжної картки маска-картки №\~ [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2025 року вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження о 11 год. 00 хв. 15.07.2025 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Витребувано у Акціонерного товариства\~«Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, в т.ч. інформацію про належність [PERSON] банківської картки №\~ [NUMBER] та про надходження в період з 10.03.2024 року по 15.03.2024 року на вказаний\~картковий рахунок\~грошових коштів\~в сумі\~10000 грн. 00 коп. Однак, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд страви, дану цивільну справу було відкладено та викликано сторін в судове засідання, з метою заслухання їх усних пояснень в приміщення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~174\~ЦПК України\~при розгляді\~справи судом\~у порядкупозовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 28.07.2025 року та 31.07.2025 року від Акціонерного товариства\~«Універсал Банк» на адресу суду надійшли витребувані судом докази. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві у разі його неявки в судове засідання просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 121). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 629 цього кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~395165209 (а.с. 11-34), шляхом подання відповідачем [PERSON] заявки на отримання грошових коштів в кредит від 10.03.2024 року (а.с. 17). Крім того, сторонами було узгоджено паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 395165209 від 10.03.2024 року (а.с. 11), відповідно до якого визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміит кредиту 10000,00 грн.; строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 8 днів, з можливістю продовження; мета отримання кредиту як на споживчі цілі, так і на споживчі потреби (не цільовий кредит); спосіб та строк надання кредиту цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових укоштів позичальнику, після заповнення заявки на сайтах www.moneyveo.ua, www.moneyveo.com.ua, www.moneyveo.co або в мобільному додатку (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. Процентна ставка становить: дисконтна процентна ставка : 3,65% - 912,50%; індивідуальна процентна ставка: 456,25-912,50%; базова процентна ставка: 912,50%. Тим процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом: за дисконтною ставкою: 600,00 грн.; за базовою ставкою: 2000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі): за дисконтною ставкою: 10600,00 грн.; за базовою ставкою: 12000,00 грн. Реальна річна процентна ставка: за дисконтною ставкою: 1327,51 грн.; за базовою ставкою: 409768,32 грн. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 4463, який відправлено 10.03.2024 року о 18 год. 59 хв. 20 сек. та введено 10.03.2024 року о 19 год. 00 хв. 29 сек. (а.с. 12). ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, та в обумовлені строки надало відповідачу кошти за умовами договору, що стверджується платіжним дорученням № 5аf6a4b6-5bea-40e9-deb-e7b8ba4d8a9d від 10.03.2024 року (а.с. 35), листом-повідомлення Акціонерного товариства «Універсал Банк» № БТ/Е-9275 від 31.07.2025 року (а.с. 122 зворот-123), випискою по картці від 21.07.2025 року (а.с. 112-113), наданим згідно ухвали суду. 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі клієнт) було укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 39-42), відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 28.11.2019 року Додатковою угодою №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти текст пункту 8.2 Договору у новій редакції (а.с. 44 зворот). 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с. 45-49). 31.12.2021 року Додатковою угодою №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 року включно (а.с. 50). 31.12.2022 року Додатковою угодою № 31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 року включно (а.с. 50 зворот). 31.12.2023 року Додатковою угодою № 32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2024 року, у зв`язку із чим погодили внести зміни до п. 8.2 договору, замінивши в ньому попередню дату новою «31 грудня 2024 року» (а.с. 51). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 281 від 23.04.2024 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 395165209 від 10.03.2024 року щодо [PERSON] (а.с. 52). 10.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі клієнт) було укладено договір факторингу № 10/1024-01 (а.с. 56-59), відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 року до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 395165209 від 10.03.2024 року щодо [PERSON] (а.с. 61-62). Відповідно до\~платіжної інструкції\~№ 7504\~від 14.10.2024\~року (а.с.\~63)\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Онлайн фінанс»сплатило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 3486058,07 грн. оплати за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 року та договору факторингу 10/1024-01 від 10.10.2024 року. Крім того, 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» (далі фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі клієнт) було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е (а.с. 64-67), відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржникі, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 395165209 від 10.03.2024 року щодо [PERSON] (а.с. 69-70). На підтвердження виконання вищевказаного договору факторингу між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено акт прийому-передачі реєстру Боржників за Договором Факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 (а.с. 71). Відповідно до платіжних інструкцій № 243 від 04.06.2025 року (а.с. 72), № 245 від 04.06.2025 року (а.с. 72 зворот) ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відповідно 1000000,00 грн., 1000000,00 грн. оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу 29/05/25-Е від 29.05.2025 року. Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за кредитним Договором № 395165209 від 10.03.2024 року та\~допустив перед\~позивачем заборгованість,\~яка становить\~41750,00 грн., що\~складається з:\~10000,00\~грн.\~заборгованості по\~тілу кредиту;\~31750,00\~грн.\~заборгованості по\~несплачених відсотках\~за користування\~кредитом, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 395165209 від 10.03.2024 року (а.с. 74-75). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитних договорів, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 395165209 від 10.03.2024 року в\~розмірі 41750,00 грн., що складається з: 10000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 31750,00 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС», є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~положень ч.ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~покладаються,\~у разі\~задоволення позову,\~на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. (платіжна інструкція в національній валюті № 16245 від 16.06.2025 року (а.с. 88). Щодо витрат за надання правничої допомоги. За правилами ч. 2-4\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року) (а.с. 80) ТОВ «ФК\~«ЕЙС» сплатило на користь адвокатського об`єднання «Татаренко та партнери» 7000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; 1000,00 вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості; 500,00 грн. підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договорм; 500,00 грн. підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором. Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер. У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved