Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

23.04.2025 року представник позивача Шкапенко О.В. звернувся із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16568,26 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 24.12.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» з метою отримання банківських послуг. 17.01.2024 року відповідач уклав із позивачем кредитний договір № АВН0СТ155101705478901608 щодо надання кредиту у розмірі 20000 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75 % щорічно та комісії у розмірі 0 грн. Відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором і у зв`язку із цим станом на 23.04.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 16568,26 грн., яка складається з: 12749,27 грн. - заборгованість за кредитом; 3818,99 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 28.04.2025 року провадження у цивільній справі № 646/3646/25 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова\~від 26.08.2025 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 17.01.2024 року відповідач уклав із позивачем кредитний договір № АВН0СТ155101705478901608 щодо надання кредиту у розмірі 20000 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75 % щорічно та комісії у розмірі 0 грн, що підтверджується анкетою заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, заявою про надання послуги «Швидка готівка». Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ1551017054789016 від 17.01.2024 року, виписки за кредитом від 23.04.2025 року, відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором та станом на 23.04.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 16568,26 грн., яка складається з: 12749,27 грн. - заборгованість за кредитом; 3818,99 грн. - заборгованість за відсотками. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 16568,26 грн., яка складається з: 12749,27 грн. - заборгованість за кредитом; 3818,99 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved