Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 березня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із \~позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Заявлені\~вимоги мотивують тим, що 05 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102321963. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безстроковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26850 грн., з яких: -6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -20250 грн. - сума заборгованості за відсотками; -600 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 102321963 в розмірі 26850 грн., з яких: - 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20250 грн. сума заборгованості за відсотками, - 600 грн. заборгованість за комісією. \~ \~ \~ \~Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 102321963 в сумі 26850 грн., а також судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10 березня 2025 року позовна\~заява\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відкрито\~ провадження\~у справі та призначенням до розгляду\~за\~правилами\~спрощеного\~позовного\~провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ільїн А.Є. надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відзив на позовну заяву наданого представником відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договору. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив та додаткове заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позову зазначив, що відповідач кредитний договір не укладав і кредитних коштів в розмірі 6.000,00 грн. не отримував. Доданий позивачем до позовної заяви Кредитний договір не підписаний сторонами договору, не містить ні власноручних підписів, ні електронного цифрового підпису, ні електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна ситуація і з доданими до позовної заяви Графіком платежів (Додаток № 1) та Паспортом споживчого кредиту, які також не містять будь-яких підписів сторін. У зв`язку з тим, що вказаний Кредитний договір № 102321963 від 05.11.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] є неукладеним, а отже, і не створює жодних юридичних наслідків і не є таким, що регулює спірні правовідносини. Позивачем не надано доказу отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 6.000,00 грн., а додане до позовної заяви Платіжне доручення 34756414 від 05.11.2021 р. не містить відмітки ні підпису посадової особи ТОВ «МІЛОАН», ні печатки ТОВ «МІЛОАН», ні відмітки Банку про проведення платежу, а також чомусь містить номер платіжної картки отримувача коштів, а не карткового рахунку. Вказане суперечить п. 3.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, яка 27.05.2022 втратила чинність, однак застосовувалася на момент виникнення спірних правовідносин та п. 2.14 діючої Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22. Отже, вказане Платіжне доручення 34756414 від 05.11.2021 р. є неналежним та недопустимим доказом, а тому з урахуванням всього вищезазначеного позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення відсотків в розмірі 20250,00 грн., то вони не підлягають задоволенню також з наступних підстав. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, в даному випадку, у разі укладення договору, позивач мав би право на стягнення процентів за період з 05.11.2021 р. по 05.12.2021 р., а не за період з 05.11.2021 р. по 03.02.2022 р., як це зазначено в долученій до позовної заяви відомості про щоденні нарахування та погашення. Крім того, вказана відомість з 06.12.2021 р. містить нарахування щоденних відсотків в розмірі 300,00 грн. з посиланням на п. 1.5.3 Кредитного договору, тоді як доданий до позовної заяви Кредитний договір такого пункту не містить. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 600,00 грн., то законні підстави для цього відсутні. У даному випадку, в Кредитному договорі в п. 1.5.1 зазначено: «комісія за надання кредиту: 600,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово». Отже, вказаний пункт 1.5.1 є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». За наведених обставин вважаю, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 600,00 грн. також не підлягають задоволенню. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як\~за \~зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах\~ заявлених\~нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або\~ заперечень, \~крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102321963, згідно якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 6000 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. В договорі зазначається, що кредит надається строком на 30 днів з 05.11.2021 по 05.12.2021 рік. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено договір Факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102321963 від 05.11.2021 року в сумі 26850 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20250 грн. - сума заборгованості за відсотками; 600 грн. заборгованість за комісією. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої-другої\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень частин першої та другої\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини першої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В\~статті 638 ЦК України\~зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини першої\~статті 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з частиною другою\~статті 1055 ЦК України\~кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі\~статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини третьої цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною шостою цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини дванадцятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 102321963 від 05.11.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та товариством угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. У відповідності з положеннями статей\~509,\~526,\~629,\~1054 ЦК України\~особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. У\~статті 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Згідно із п. 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 05.12.2021 року (а.с. 5). Позивачем було надано відомості щодо нарахування та погашення заборгованості [PERSON] з якої вбачається, що за період з 05.11.2021 р. по 05.12.2021 р. відповідачу було нараховано відсотки згідно п. 1.5.2 договору і становлять 2250 грн. За період з 06.12.2021 р. по 03.02.2022 р. нараховано відсотки згідно п. 1.5.3 договору і становлять 18000 грн. Однак суд, ознайомившись з Договором про споживчий кредит №102321963 від 05.11.2021 р. встановив, що п. 1.5.3 відсутній у даному договорі. Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню за період з\~05.11.2021 року до 05.12.2021 року в розмірі 2250 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 06.12.2021 року до 03.02.2021 року необхідно відмовити, оскільки такі проценти нараховані після закінчення строку кредитування та за пунктом договору, який відсутній у Договорі про споживчий кредит №102321963. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту також підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Посилання представника відповідача на те, що\~позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, не заслуговують ну увагу, оскільки згідно платіжного доручення 34756414 від 05.11.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти в розмірі 6000 грн. на банківську картку Mastercard отримувача: [PERSON] (а.с. 11). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривні 05 (п`ять) копійок (8850 грн. (сума, задоволена судом) х 3028,00 грн. (сума судового збору за позовну заяву) : 26850 грн. (загальна сума позову). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: partial