Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

у червні місяці 2025 року до Хорольського районного суду Полтавської області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі «ФК «Кредит Капітал», товариство) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 05.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3717819 (далі Договір № 3717819 від 05.07.2021, Договір, кредитний договір). Вказує, що договір укладено в електронному вигляді шляхом заповнення Анкети-заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, що є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої згодом кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 гривень. Строк кредитування складає період, що починається з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування, визначений пунктами 1.3, 1.4 Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало, здійснило перерахування кредитних коштів в обсязі та у строк, визначених договором. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. 18.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги № 77-МЛ, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором № 3717819 від 05.07.2021. Оскільки термін повернення кредиту настав, заборгованість за кредитним договором позичальником непогашена, що є порушення законних інтересів позивача, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулося з вимогами стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20\~000 грн, заборгованість за процентами у розмірі 67500 грн, заборгованість за комісією 2000 грн, а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. До початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належно були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. У заяві просили розгляд справи провести за їх відсутності. 28.07.2025 до суду надійшов відзив від представника відповідача Павелка Р. С., в якому сторона відповідача просила відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що пунктами 1.3, 1.4 Договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 05.07.2021, термін його повернення і сплати комісії визначений 04.08.2021. Нарахування відсотків поза межами вказаного строку не відповідає положенням статті 1048 ЦК України, а тому стягненню підлягають лише заборгованість у розмірі 29\~500 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 20\~000 грн та 9500 грн за відсотками. Додатково вказали на неспівмірність витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, не відповідність суми критерію реальності витрат та розумності їх розміру, тому просили зменшити. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою\~48\~«Виконання зобов`язання» та главою\~71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Судом встановлено, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3717819. За умовами договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кошти у сумі 20000 грн, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у встановлений пунктом 1.4 Договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені Договором. Кредит надається строком на 30 днів з 05.07.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за його надання та процентів за користування ним 04.08.2021 (пункти 1.3 та 1.4 Договору). Пунктом 1.5. встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 2000 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процента ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним (1.6 Договору). Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2 та 2.3 Договору (пункт 1.7 Договору). Згідно з пунктом 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с. 15-20). Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором J21086, направленого первісним кредитором на телефон відповідача, вказаного в Анкеті-заяві . Час відправки: 05.07.2021, 13:19 (а.с. зворот 20). Платіжним дорученням від 05.07.2021 № 50513921 підтверджено здійснення грошового переказу 20000,00 грн від ТОВ "Мілоан" до [PERSON] , на кредитний рахунок № 414949ХХХХХХ1447, мета призначення платежу - кошти згідно з договором 3717819. Вказана обставина підтверджується повідомленням АТ «ПриватБанк» від 16.07.2025 № 20.1.0.0.0/7-250711/46186-БТ про належність емітованої банком картки [NUMBER] [PERSON] та про зарахування коштів у сумі 20000 грн 05.07.2021 (а.с. 50-51). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за Договором № 3717819 від 05.07.2021, підготовленого ТОВ «Мілоан», у відповідача існує заборгованість за тілом кредиту 20000 грн, за простроченими відсотками - 67500 грн (а.с. зворот 21-22). 18.10.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «ФК "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 77-МЛ, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 3717819 від 05.07.2021, що укладеним між ТОВ " Мілоан" і відповідачем (а.с. 23-27). На виконання вимог пункту 8.3 Договору відступлення прав вимоги ТОВ " Мілоан " та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 18.10.2021 до Договору відступлення прав вимоги № 777-МЛ від 18.10.2021 (а.с. зворот 28). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 77-МЛ від 18.10.2021 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за Договором № 3717819 від 05.07.2021 у сумі 89500 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту -20000 грн, із заборгованості за відсотками 67500 грн, із заборгованості за комісією - 2000 грн (а.с. 27). 23.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало [PERSON] претензію, якою повідомила відповідача у справі про відступлення права вимоги за Договором № 3717819 від 05.07.2021 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і про необхідність сплатити заборгованість у розмірі 89500 грн (а.с. зворот 29). Відповідно до виписки з особового рахунка, наданого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Договором № 6552617 від 27.10.2023, у боржника [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням ним умов договору виникла заборгованість за тілом кредиту 10000 грн, за нарахованими відсотками - 22705 грн, а всього - 32705 грн (а.с. 21-22). Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Зі змісту статей\~526,\~530 ЦК України\~вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» виступає правонаступником кредитодавця (виконавцем послуги кредитування) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. [PERSON] та її представник [PERSON] визнали факти укладення Договору № 3717819 від 05.07.2021 та отримання кредитних коштів у сумі 20000 грн. Відповідно до частини першої статі 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У відзиві сторона відповідача заперечувала розмір нарахування процентів у сумі 67 500 грн за кредитним договором, вважаючи що умовам договору відповідає заборгованість за відсотками у розмірі 7500 грн , за комісією - 2000 грн відповідно, а в сумі 9500 грн. Судом встановлено, що згідно з пунктами 1.3 та 1.4 кредит надається строком на 30 днів з 05.07.2021, датою повернення кредиту і сплати комісії та процентів за користування кредитом є 04.08.2021. Відповідно до пункту 2.3.1 договору передбачено продовження вказаного пунктом 1.3 договору строку кредитування, що може відбуватися на пільгових або стандартних умовах, передбачених пунктами 2.3.1.1 та 2.3.1.2. Відповідно до пункту 2.3.1.1. пролонгація строку кредитування на пільгових умовах відбувається за умов вчинення позичальником дій, передбачених розділом 6 Правил, у тому числі сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пунктом 2.3.1.2. Договору пролонгація строку кредитування на стандартних умовах відбувається шляхом збільшення строку кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Договором визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 7500 грн. (п. 1.5.2 Договору), виходячи із суми наданого кредиту у 20 000 грн, строку кредитування 30 днів та відсоткової ставки 1,25% за кожен день користування кредитом. Отже, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7500 грн (20 000 грн х 1,25% х 30 днів), тобто в межах строку кредитування. Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд виходить із наступного. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд вважає, що відповідно до пункту 1.4 Договору про споживчий кредит № 3717819 від 05.07.2021 термін повернення кредиту визначено 04.08.2021, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам після 04.08.2021 відповідно до пункту 1.6, 2.3.1.2 договору відсутні. Доказів того, що строк кредитування відповідача був пролонгований позивачем згідно з пунктом 2.3.1 Договору суду не надано, також не надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (пункт 4.2 Договору), відповідно до розрахунків заборгованості нарахування процентів у відповідності до\~статті 625 ЦК України\~позивачем не здійснювалось. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (пункт 4.2. договору). У справі відсутні докази виконання кредитором умов пункту 4.2 Договору, пов`язаного з пролонгацією договору, направлення відповідної вимоги боржнику, що з урахуванням змісту договору виключає підстави до стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України, застосуванню підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу, що є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Наведене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, яка у справі № 910/4518/16 від 05.04.2023 дійшла висновку, що сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Відтак, для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування у кредитодавця не було, а вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами, нарахованими після 04.08.2021 у розмірі 60000 грн. (67500- 7500) задоволенню не підлягає. Аналізуючи умови пункту 1.5.1. Договору про споживчий кредит № 3717819 від 05.07.2021, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилися з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 2000 грн за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов Договору про споживчий кредит № 3717819 від 05.07.2021, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованість за процентами 7500 грн, заборгованість за комісією 2000 грн, а всього 29 500 грн. При зверненні з позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у заяві зазначило про наявність судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Положенням статті 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням\~іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано: - копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 02.06.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Адвокатське об`єднання); - Прайс - лист АО «Апологет»; - Акт наданих послуг правової (правничої) допомоги від 16.06.2025, в якому зазначено вартість наданих послуг 7000 грн. З урахуванням критеріїв співмірності, складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що витрати у розмірі 4000 грн є обґрунтованими. Зазначені представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн є завищеними та не співмірними. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені на 33%, з\~ [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1320 грн (33% від 4000,00 грн). За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 33 %, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 799,40 грн судового збору.

Outcome: partial