Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 19.09.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Оперативне командування « [INFO] » (ОК «Захід», в/ч [NUMBER] ), в/ч [NUMBER] , про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] народився [INFO] місті Тираспіль що є Придністров`є, про що зроблений запис акту про народження №1097 від 04.05.1989 року. [INFO] народився рідний брат заявника [PERSON] в місті Тираспіль Придністров`є, про що зроблений запис акту про народження №2085 від 17.08.1987 року. 22.07.1995 року мати заявника вдруге вийшла заміж, в результаті чого її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, до складу родини заявника входить [PERSON] , 1989 р.н., його рідний брат [PERSON] , 1987 р.н., його рідна сестра [PERSON] , 1999 р.н., мати [PERSON] , 1966 р.н., та вітчим [PERSON] , 1956 р.н.. 31.03.2022 заявник пішов добровольцем на фронт та став до лав ЗСУ. На теперішній час він проходить службу в лавах ЗСУ, а саме у військовій частині [NUMBER] . 23.07.2024 року [PERSON] отримала сповіщення сім`ї від [INFO] про те, що її син [PERSON] , 1987 р.н., в процесі участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони [INFO] в районі населеного пункту Красногорівка Донецької області під час штурму пропав безвісти. Реалізуючи свої права, [PERSON] , як мати, звернулася до правоохоронних органів з метою розшуку сина, заява внесена до ЄРДР. 16.08.2024 заявник подав рапорт до військової частини [NUMBER] , за результатом розгляду якого, заявнику було усно роз`яснено про необхідність усунення виявлених недоліків, а саме: легалізації документів на підтвердження родинного зв`язку із безвісти зниклим братом [PERSON] . Документи, додані заявником до рапорту, на підтвердження її родинних відносин між ним та її рідним братом, зниклим безвісти [PERSON] , представники військової частини не прийняли до уваги, оскільки свідоцтва про народження братів, свідоцтво про шлюб матері заявника видані органом самопроголошеної держави, яка не визнається державою Україна і не може бути прийняте для вчинення будь-яких юридичних дій. Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Свячену Ю.Б. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді [PERSON] Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о.керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 97/25 від 16.01.2025 року, 17.01.2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 20.01.2025 року. Ухвалою суду від 24.02.2025 року справу було до свого провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2025 року. У судове засідання 01.04.2025 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 15.05.2025 року. У судове засідання 15.05.2025 року з`явилася представник [PERSON] адвокат Сластнікова Г.О., просила долучити до матеріалів справи докази, а саме відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси від 24.09.2024 року. Також просила викликати у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Сластінкової Г.О. та приєднав до матеріалів справи копію відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси від 24.09.2024 року та викликав у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник [PERSON] адвокат Сластнікова Г.О. пояснила, що заявник є рідним братом [PERSON] , який визнаний безвісно відсутнім за особливими умовами. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 19.06.2025 року. До суду 19.06.2025 року від представника [PERSON] адвоката Сластнікової Г.О. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме свідоцтва про смерть, свідоцтва про розлучення, свідоцтва про шлюб, адвокатського запиту № 01-03/1/25 від 10.01.2025 року. До суду 19.06.2025 року від представника [PERSON] адвоката Сластнікової Г.О. надійшла заява про заміну заінтересованих осіб у справі, згідно якої просила замінити заінтересованих осіб у справі в спосіб виключення з кола учасників справи в/ч [NUMBER] та оперативне командування « [INFO] » та залучення до участі у справі військову частину [NUMBER] , та Командування морської піхоти (КМП, в/ч [NUMBER] . У судове засідання 19.06.2025 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 09.07.2025 року. У судове засідання 15.05.2025 року з`явилася представник [PERSON] адвокат Сластнікова Г.О., просила виключити з кола заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та ОК « [INFO] » та залучити у якості заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та КМП В/Ч [NUMBER] . Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Сластнікової Г.О., виключив з кола заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та ОК « [INFO] » та залучив у якості заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та КМП В/Ч [NUMBER] , у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 26.08.2025 року для їх належного повідомлення. До суду 16.07.2025 року від представника [PERSON] адвоката Сластнікової Г.О. надійшла уточнена заява з урахуванням вилучених та залучених заінтересованих осіб. У судове\~засідання 26.08.2025\~року з`явилися\~представник [PERSON] \~ адвокат\~Сластнікова Г.О.\~та свідки\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Заінтересовані особи були належним чином повідомлені про розгляд справи. Представник [PERSON] адвокат Сластнікова Г.О. просила заяву задовольнити та встановити факт родинних відноси між заявником та його рідним братом, який помер. Вони обидна народились у м. Тирасполі, обидва проходили військову службу, громадяни України. Під час воєнних дій один брат [PERSON] , помер. Заявник звернувся з рапортом про списання з лав ЗСУ, проте йому було відмовлено, оскільки не доведено родинні зв`язки. Мета звернення до суд реалізація права на списання з військової служби, тобто звільнення у зв`язку з загибеллю брата. Зацікавлена особа [PERSON] пояснила, що в неї троє дітей, старший син [PERSON] , молодший син [PERSON] та донька [PERSON] , сини народились у м. Тирпасполі, коли вони там всі жили, сини від першого шлюбу, а в 1995 року вона розірвала шлюб та [INFO] вдруге вийшла заміж та переїхала з синами до м. Одеси, де народилась донька. У 2022 році сини пішли добровільно до лав ЗСУ, однак в червні 2024 року сім`я отримала сповіщення щодо безвісно відсутнього страшного сина. Потрібно доказати родинний зв`язок між двома її синами- що вони є рідними братами. Вони усі громадяни України. При народжені у синів було прізвище батька « [PERSON] » та вони змінили їх прізвище через опіку на прізвище матері за другим шлюбом та після чого поїхали до м. Тираспіль, внесли зміни до їх актових записів про народження. [PERSON] надав всі ці документи до воєнкомату, однак йому було відмовлено, оскільки такі документи не визнаються Україною. У зв`язку з чим просила задовольнити заяву, оскільки вони на справді рідні брати. Суд оглянув оригінали свідоцтв про народження, виданих повторно 10.07.2003 року, на [PERSON] та на [PERSON] , копію розпорядження ПРА ОМР від 13.06.2003 року про зміну прізвища. Свідки надали свої пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника та свідків, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які є предметом розгляду, регулюються п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України також свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~(мовою\~оригіналу -\~ [PERSON] )\~народився [INFO] в\~місті Тираспіль\~Придністров`є,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~заявника серії\~ [NUMBER] ,\~повторно виданого\~10.07.2003\~року Тираспольським\~міським відділом\~ЗАГС,\~про що\~зроблений запис\~акту про\~народження №\~2085\~від 17.08.1987\~року.Батьками вказані: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Дані про батьків вказані на російській мові (а.с. 22) [PERSON] (мовою оригіналу - [PERSON] ) народився [INFO] у місті Тираспіль Придністров`є, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , повторно виданого 10.07.2003 року Тираспольським міським відділом ЗАГС, про що зроблений запис акту про народження № 1097 від 04.05.1989 року. Батьками вказані: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Дані про батьків вказані на російській мові. (а.с. 21). Згідно паспортних даних заявник є громадянином України (а.с.16-17), також надано ксерокопію паспорту [PERSON] , [INFO] громадянин України.(а.с.23-24). Вказані свідоцтва про народження в оригіналі оглянуто судом у судовому засіданні. 22.07.1995 року мати заявника вдруге вийшла заміж, в результаті чого її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане в м. Симферопіль від 22.07.1995 року. (а.с. 100). Відповідно до сповіщення сім`ї від 23.07.2024 року № СЕ/11593, яким було повідомлено [PERSON] , що її син [PERSON] зник безвісти 02.07.2024 року. (а.с.18). Відповідно до витягу з ЄДРДР зареєстровано заяву [PERSON] за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.19). [INFO] , брат заявника [PERSON] , [INFO] , помер у віці 34 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого ВДРАЦС у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) 02.06.2025 року, актовий запис № 3394. (а.с. 102) Судом також встановлено, що обидна брати служать у лавах ЗСУ. Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.09.2024 року щодо надання інформації встановлено, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян по території України актового запису про народження відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - не виявлено. Згідно доданого до заяви копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2003 року, виданого Тираспольського відділу РАЦС та зазначеного в копії паспорту громадянина України [NUMBER] від 15.02.2018 року, виданий органом 5115 відносно громадянина [PERSON] , [INFO] місце народження: місто Тирасполь, Молдова що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Республіки Молдова, та свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.07.2003 року, виданого Тираспольського відділу РАЦС та зазначеного в копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 10.12.2003 року, виданий Шевченківським МВ Приморського УМВС України в Одеській області відносно [PERSON] , [INFO] місце народження: місто Тирасполь, Молдова, що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Республіки Молдова. У зв`язку з чим видача повторних свідоцтв про народження не є можливе через функціонування Державного реєстру актів цивільного стану громадян лише на території України. Таким чином\~суд зауважує,\~що заявник\~ [PERSON] \~не може\~документально підтвердити\~родинні зв`язки\~з рідним\~братом [PERSON] \~через факт\~їх народження\~у м. Тирасполь. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] це жінка її рідного дядьки [PERSON] (брат її мами). Тобто [PERSON] це її тітка. Знає її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , знає всю їх сім`ю з 1995 року, коли вони переїхали до м. Одеси з синами та вже в м. Одесі народилась їх донька [PERSON] . Вони навчались у сш № 77, займались музикою. В них хороші родинні відносини. Тобто [PERSON] та [PERSON] , що загинув, є рідними братами. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] це її донька, а [PERSON] жінка її рідного брата [PERSON] . Вона знає всю сім`ю свого рідного брата та його дружини [PERSON] з 1994 року . У 1995 року вони одружились у м. Тирасполі та переїхали до м. Одеси з синами та через рік у них народилась донька [PERSON] . Це чудова сім`я, вони всі дружать та люблять один одного, у них дуже міцні родинні стосунки. Брати пішли добровільно служити до ЗСУ на початку війни, однак [PERSON] зник безвісті, потім його тіло поховали, а через те, що їх свідоцтва про народження видані у м. Тирасполі, то [PERSON] не може бути звільнений зі служби через недоведеність його родинного зв`язку з [PERSON] , хочу вони рідні брати. Вони отримали громадянство України. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] це його дружина, [PERSON] та [PERSON] це його прийомні сини, два рідни брати від першого шлюбу його дружини. [PERSON] , старший син, загинув, він був у лавах ЗСУ, а [PERSON] , молодший син, наразі все ще знаходиться на службі у лавах ЗСУ. Спочатку прийшло сповіщення про те ,що [PERSON] зник безвісті, нещодавно після експертизи його тіло вони поховали і відали свідоцтво про смерть. Таким чином судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою встановлення факту родинних зв`язків між собою та померлим [INFO] рідним братом матір`ю [PERSON] , у зв`язку з тим, що їх свідоцтва про народження видані у м. Тирасполі. Інших способів доказування такого факту він позбавлений. Отже вказані відомості юридичного факту породжують для заявника наслідки для доведення підстав для реалізація права на списання з військової служби, тобто звільнення у зв`язку з загибеллю брат. Досліджені у судовому засіданні докази, суд приймає до уваги як належні та допустимі. Суд вважає, що заявник повністю підтвердив належним чином право на таке звернення та про обґрунтованість вимог. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Положеннями ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання спричиняє серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та\~Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту родинних відносин для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України. Згідно зі статтею 1 Договір про добросусідство, дружбу і співробітництво між Україною та Республікою Молдова, ратифіковано Законом N 459/96-ВР від 01 листопада 1996 року, Україна зобов`язується дотримуватись у відносинах з Республікою Молдова принципів непорушності кордонів, територіальної цілісності та невтручання у внутрішні справи. До вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведене суд приймає разом з поясненнями свідків, зацікавленої особи, як належний доказ щодо факту дійсності свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved