Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 296599,33 грн, а також змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 3000 грн на 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, в повному обсязі аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 11.10.2021 по 01.04.2025 у розмірі 42459,65 грн. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що змінювати спосіб стягнення аліментів немає підстав, оскільки кошти на утримання дитини сплачувались, він також приймає участь у вихованні дитини, несплата відбулась коли він не мав заробітку та були відповідні життєві обставини. Повідомив, що наразі працює у ПАТ «Одескабель» та отримує аванс у розмірі 4000 грн та зарплату у розмірі 8000 грн Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що з 23.08.2014 по 29.03.2017 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.03.2017. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.01.2022 у справі №756/15845/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 11.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що виконавче провадження [NUMBER] з виконання вищевказаного рішення суду, відкрите на підставі виконавчого листа виданого 20.05.2022 Оболонським районним судом м. Києва, перебуває на виконанні Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.04.2025, загальний розмір заборгованості за період з жовтня 2021 року по березень 2025 року, станом на 01.04.2025 складає 42459,65 грн (а.с.19-20). Водночас, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем Шандибою О.О. (а.с.53-54), заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.07.2025 відсутня. Розрахунок містить посилання на те, що у липні 2025 року боржником було сплачено борг на суму 47000 грн. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Згідно даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.19-20), загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по березень 2025 року складає 42459,65 грн. та розраховується наступним чином: заборгованість за жовтень 2021 року - 3000 грн.; заборгованість за листопад 2021 року - 6000 грн.; заборгованість за грудень 2021 року - 9000 грн.; заборгованість за січень 2022 року - 12000 грн.; заборгованість за лютий 2022 року - 15000 грн.; заборгованість за березень 2022 року - 18000 грн.; заборгованість за квітень 2022 року - 21000 грн.; заборгованість за травень 2022 року - 24000 грн.; заборгованість за червень 2022 року - 9000 грн.; заборгованість за липень 2022 року - 12000 грн.; заборгованість за серпень 2022 року - 12000 грн.; заборгованість за вересень 2022 року - 15000 грн.; заборгованість за жовтень 2022 року - 18000 грн.; заборгованість за листопад 2022 року - 21000 грн.; заборгованість за грудень 2022 року - 24000 грн.; заборгованість за січень 2023 року - 27000 грн.; заборгованість за лютий 2023 року - 30000 грн.; заборгованість за березень 2023 року - 33000 грн.; заборгованість за квітень 2023 року - 36000 грн.; заборгованість за травень 2023 року - 39000 грн.; заборгованість за червень 2023 року - 42000 грн.; заборгованість за липень 2023 року - 45000 грн.; заборгованість за серпень 2023 року - 48000 грн.; заборгованість за вересень 2023 року - 51000 грн.; заборгованість за жовтень 2023 року - 54000 грн.; заборгованість за листопад 2023 року - 47915,52 грн.; заборгованість за грудень 2023 року - 50915,52 грн.; заборгованість за січень 2024 року - 41129,65 грн.; заборгованість за лютий 2024 року - 44129,65 грн.; заборгованість за березень 2024 року - -2170,35 грн.; заборгованість за квітень 2024 року - 829,65 грн.; заборгованість за травень 2024 року - 3829,65 грн.; заборгованість за червень 2024 року - 6829,65 грн.; заборгованість за липень 2024 року - 9829,65 грн.; заборгованість за серпень 2024 року - 12829,65 грн.; заборгованість за вересень 2024 року - 15829,65 грн.; заборгованість за жовтень 2024 року - 18829,65 грн.; заборгованість за листопад 2024 року - 21829,65 грн.; заборгованість за грудень 2024 року - 24829,65 грн.; заборгованість за січень 2025 року - 27829,65 грн.; заборгованість за лютий 2025 року - 30829,65 грн.; заборгованість за березень 2025 року - 33829,65 грн.; отже сумарний розмір пені з урахуванням розміру заборгованості зі сплати аліментів обмежується 100% розміру боргу та становить 42459,65 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, проте свого обов`язку в повному обсязі не виконує без поважних на те причин, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої у відповідності до ч.1 ст.196 СК України обмежується розміром заборгованості по аліментам. Крім того, у відповідності до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, позивач як одержувач аліментів на утримання дітей вправі ініціювати позов про зміну способу стягнення аліментів визначених за рішення суду. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. При цьому, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 1,2 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, враховуючи вік дитини, її потреби, відомості про особу відповідача, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів, оскільки наявні в матеріалах справи докази не свідчать про зміну матеріального, сімейного стану чи стану здоров`я відповідача, так само як і не підтверджують інших обставин, які б могли бути враховані при вирішенні питання про зміну розміру аліментів. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial