Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Позивач завернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб серії [NUMBER] від 06.02.2015 року, від якого є дитина [PERSON] , [INFO] . Вказував, що їхнє подружнє життя з відповідачкою не склалося. Шлюб фактично припинив своє існування у зв`язку з втратою взаєморозуміння, поваги, довіри та постійними конфліктами, які унеможливлюють спільне проживання. На даний момент вони з відповідачкою тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні обов`язки один перед одним не виконують.Сторони дійшли висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Примирення між ними не можливе. Враховуючи ці\~обставини,\~вважає,\~що збереження\~шлюбу неможливе,\~сім`я\~остаточно розпалася,\~подальше існування\~шлюбу суперечить\~їхнім інтересам.Спір щодо поділу майна відсутній. Спору щодо місця проживання їхньої спільної дитини також немає, правовідносини між ними врегульовано нотаріально посвідченим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, за умовами якого визначено, що місце проживання [PERSON] буде разом із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Метою звернення до суд є необхідність встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини для здійснення одноосібного представлення батьком інтересів дитини в усіх установах, медичних та державних органах. Просив розірвати шлюб між ними, визначити місце проживання дитини та встановити факт самостійного виховання ним дитини. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій останні, просили розглянути справу без їх участі та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06.02.2015 року Виконавчим комітетом Ярівської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області, актовий запис №01 (а.с.8). У шлюбі у них народились дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, суд зазначає наступне. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем сина, судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 14.07.2025 року сторони погодили, що дитина залишається проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.24). Згідно письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що вихованням та утриманням дітей займається батько [PERSON] (а.с.13-18). Згідно із характеристики від Чернівецького ліцею №19 О.Кобилянської вбачається,що батько [PERSON] , самостійно займається вихованням сина, повністю забезпечує всі потреби дитини. Щодня супроводжує сина до школи, цікавиться його навчальним процесом, відвідує батьківські збори(а.с.26). Відповідно до довідки від лікаря-педіатра, зазначається, що батько у разі захворювання дитини звертається за медичною допомогою вчасно, разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] проходить щорічний профілактичний медичний огляд(а.с.27). Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання про залишення дітей проживати разом з батьком, суд враховує те, що розглядаючи справу №339/143/20, в якій суд досліджував питання визначення м проживання дитини, Верховний суд нагадав, що у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правило відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір?ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз?яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved