Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Іванова О.М., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис №1550 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором №500445367 від 27.12.2013, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 73081,87 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню - 73581,87 грн. 29 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження №63440540 по виконанню виконавчого напису №1550, вчиненого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення коштів. Про існування відкритого виконавчого провадження позивачу стало відомо 23.06.2023 року після накладення арешту на його банківську картку для пенсійних виплат. При ознайомленні 13 травня 2025 року з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 по справі №201/10789/23 було задоволено заяву ТОВ «ДЕБТ ФОРС» та замінено стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника Товариство з обмежено відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №1550, вчиненого 05.10.2020 приватним нотаріусом Секістовою Т.І. Позивач зазначає, що дійсно укладав з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір №500445367 від 27.12.2013 на суму 22532,39 грн. на споживчі цілі, з фіксованою процентною ставкою 14,99% строком на 3 роки, тобто до 30 грудня 2016 року. Будь-яких договорів про відступлення/передачу прав вимоги ПАТ «Альфа-Банк» він не отримував, а також не отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» ані письмових, ані усних вимог стягувача по вказаному у виконавчому написі боргу з його розрахунком. Постанова про відкриття виконавчого провадження до нього також не надходила. Копію виконавчого напису нотаріуса від 05.10.2020 він отримав при ознайомленні з виконавчим провадженням. Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, всупереч вимог закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Крім того, позивач зазначає, що останній платіж за кредитним договором ним було здійснено в травні 2014 року, тому стягнення проводиться поза межами строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, оскільки з дня виникнення у ПАТ «Альфі-банк», правонаступником якого було ТОВ «Вердикт Капітал», права вимоги минуло (на момент вчинення виконавчого напису) 7 років 4 місяці. Незважаючи на це, приватний нотаріус у виконавчому написі вказав, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019, тобто з дня укладення між ТОВ «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» договору про відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019, в той час, коли станом на день укладення цього договору 3-х річний строк з дня виникнення права вимоги сплив. Крім того позивач не згоден із сумою заборгованості. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1550, вчинений 05 жовтня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 73581,87 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правничу допомогу. Ухвалою від 02.02.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. 17.06.2025 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були подані усі необхідні документи. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Разом з відзивом представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що з огляду на складність справи та витрачений адвокатом час, заявлені представником позивача витрати на правову допомогу у розмірі 15696,80 грн. є завищеними; до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомогу, у тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1550, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як правонаступника кредитора, заборгованість за кредитним договором №500445367 від 27.12.2013, укладеним між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» у розмірі 73081,87 грн. та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн., а всього 73581,87 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 11.03.2020 (а. с. 14, зворот). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 29.10.2020 на підставі заяви стягувача ТОВ «Вердикт-Капітал» відкрито виконавче провадження №63440540 з примусового виконання вказаного виконавчого напису №1550, виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. (а.с.19). Постановою приватного виконавця від 14.08.2023 у виконавчому провадженні №63440540 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.24-25). Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2023 у справі №201/10789/23 замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №1550, вчиненого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Секістовою Т.І. про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою приватного виконавця від 01.12.2023 у виконавчому провадженні №63440540 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (а.с.28, зворот 29). Відповідно до ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Оскільки у судовому порядку визнано незаконною та нечинною постанову КМ України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 р. № 662, в частині доповнення переліку новим розділом, на який здійснено посилання нотаріуса у виконавчому написі, суд зауважує, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису за кредитним договором, що не посвідчений нотаріально, не відповідає положенням законодавства. Як вбачається з наданого стороною позивача копії кредитного договору №500445367 від 27.12.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем [PERSON] , вказаний кредитний договір укладений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений (а.с.14). Таким чином виконавчий напис №1550 від 05.10.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором був вчинений приватним нотаріусом Секістовою Т.І. у порушення ст.87 Закону України "Про нотаріат", п. п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", п. 1 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги\~є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 1453 грн. 44 коп. (968,96 грн. +484,84 грн.).

Outcome: approved