Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів, просила суд визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису № 856 від 27 вересня 2023 року, вчиненого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши запис про те, що батьком є [PERSON] , вказавши батьком дитини [PERSON] , громадянина України, [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що в жовтні 2022 року позивач познайомилась із [PERSON] , [INFO] . Між ними виникли романтичні стосунки. Незабаром вона переїхала проживати до відповідача за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Через чотири місяці вони припинили із відповідачем шлюбні відносини, зважаючи на різні погляди на сімейне життя. Від стосунків у неї народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказано, що відповідач себе батьком дитини не визнав, у зв`язку із чим запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не надає ні матеріальної допомоги на утримання сина, ні допомоги у його вихованні. Ухвалою судді від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. 11 серпня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , і на яку він вже сплачує аліменти починаючи з 17 жовтня 2020 року і до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісячно. На підставі виконавчого листа від 23 лютого 2021 року Ленінського районного суду в справі № 405/6416/20, номер провадження 2/405/1051/20 і відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] від 11 травня 2021 року Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому. Він повинен сплачувати саме 1/3 частки усіх доходів щомісячно, в разі встановлення факту його батьківства, тобто саме на двох дітей, і зрозуміло, що це буде по 16,5 процентів від усіх його доходів щомісячно на кожну дитину, а не 25 процентів так як вимагає позивач. В тексті експертизи і за її висновками він може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] з імовірністю 99,99999862 проценти. Вказано, що вимога про визнання батьком фактично підтверджується експертизою, просив залишити її на розсуд суду. Вимогу щодо внесення змін до актового запису залишає на розсуд суду. Вимогу про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не визнає. Закон визначає максимальну допустиму частку доходу на двох дітей - 1/3. Він вже сплачує 25%. Просити 25% додатково суперечить принципу пропорційності та перевищує законний ліміт. На даний момент відповідач вже сплачує 25% від усіх доходів на утримання доньки. У разі задоволення позову у заявленому розмірі 25%, загальна частка аліментів становитиме 50% від його доходу, що перевищує норму, визначену законом. Вважає, що сплачувати аліменти має з дати набрання рішення суду законної сили. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. 03 вересня 2025 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. Представник позивача, адвокат Іванова І.А. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу від 07 лютого 2024 року і до досягнення дитиною 18 річчя. Визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дати вступу рішення суду по даній справі в законну силу, а не з дати подачі, тобто з 07 лютого 2024 року. Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, № витягу: 00041600342, дата формування: 27 вересня 2023 рок, відомості про батька [PERSON] , [INFO] зазначено за вказівкою матері. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ст.134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно висновку експерта від 30 травня 2025 року № СЕ-19/112-25/4770-БД, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає не менше ніж 99,99999862%. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині, так як вони пред`явлені в інтересах дитини та є обґрунтованими, законними та підтверджуються матеріалами справи. Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст.182 СК України). Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між сторонами відсутня домовленість щодо порядку, способу та розміру сплати аліментів на утримання їхньої дитини. Відповідач не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначив у поданому суду відзиві на позовну заяву. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який отримує дохід, має на утримані ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, і беручи до уваги стан здоров`я дитини [PERSON] , матеріальне становище позивача, потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов, а також те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), як про це просить позивач у позовній заяві, належить задовольнити повністю. Аліменти належить стягувати з відповідача з дня пред`явлення позову, тобто з 07 лютого 2024 року, а не з дати набрання рішенням законної сили, як про це просить відповідач. Вимога відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з дати набрання рішенням законної сили суперечить ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved