Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

МТСБУ звернулось\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги наступним. 18 листопада 2024 року о 17 год 40 хв. у м. Миргороді на перехресті вул. Гоголя та Котляревського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «OPEL\~FRONTERA», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та «PEUGEOT\~307», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2024 року [PERSON] визнано винним у ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», поліс серії ЕР 224713645.\~На підставі\~його заяви\~про виплату\~страхового відшкодування\~позивачем потерпілому\~виплачена сума\~вартості відновлювального\~ремонту автомобіля,\~що становить\~90\~878,10\~грн.\~З урахуванням\~зазначеного просив\~стягнути з\~відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 90\~878,10\~грн,\~вартість послуг\~експерта в\~сумі 6\~337,52\~грн, судовий збір в розмірі 3 028 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 85). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав (а.с. 87, 88). Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 31 грудня 2024 року (а.с. 19-21). У відповідності з вказаною постановою 18 листопада 2024 року о 17 год 40 хв. у м.\~Миргороді на перехресті вул. Гоголя та Котляревського [PERSON] , керуючи транспортним засобом «OPEL\~FRONTERA», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «PEUGEOT\~307», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, в силу презумпції завдавача шкоди відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України\~особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду,\~якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. П. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України\~з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) є спеціальним та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з п.п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою 14 січня 2025 року про виплату страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № 224713645 (а.с. 22-24). Відповідно до звіту № 111055 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 05 січня 20205 року, ремонтної калькуляції № 111055 від 18 листопада 2024 року, розрахунку вартості КТЗ після ДТП, розміру регламентної виплати від 03 березня 2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 90\~878 грн 10 коп. (а.с. 25-66). На підставі довідки № 1 від 03 березня 2025 року, наказу № 3.1/6692 від 10 березня 2025 року позивачем виплачена [PERSON] шкода, заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди, в розмірі 90\~878 грн 10 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 1 березня 2025 року № 6169 (а.с. 69, 75). Позивачем було здійснено сплату вартості послуг експерта на визначення розміру шкоди в розмірі 6\~337 грн 52 коп., що підтверджується платіжними інструкціями від 21 квітня 2025 року № 11560, від 03 березня 2025 року № 5378 (а.с. 73, 74). У відповідності з п/п 38.2.1 п. 38.2\~ст. 38 Закону\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже відповідач, як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен в порядку регресу відшкодувати позивачу суму відшкодування шкоди, пов`язану з регламентною виплатою, у розмірі 90\~878 грн 10 коп., вартість послуг експерта у розмірі 6\~337 грн 52 коп. Таким чином, вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved