Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованість за кредитним договором №177029 від 08.02.2021 у сумі 9\~800,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000 гривень, простроченої заборгованість за процентами в розмірі 7\~800,00 грн.; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування вимог вказано, що 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Перед цим, а саме, 08.02.2021 між первісним кредитором ТОВ «Займер», правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», та [PERSON] укладено кредитний договір №177029 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 2 000,00 гривень, дата надання кредиту - 08.02.2021, строк кредиту - 14 днів, валюта кредиту - UAH, стандартна процентна ставка 2% в день або 730% річних. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 10.09.2025 від представника позивача Пархомчука С.В. до суду надійшла заява, у якій зазначено, що під час подання позовної заяви позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у розмірі 12 922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір (2 422,40 грн.) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи №295/7188/25 в суді першої інстанції становить 10 500,00 грн., що підтверджується актом про отримання правової допомоги від 22.08.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 22.08.2025. У заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08.02.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №177029, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (а.с. 14-15). Згідно з п. 1.1 договору предметом договору є фінансовий кредит в розмірі 2000 гривень, який надано товариством на умовах строковості, зворотності та платності, а також в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку й на умовах, визначених договором. Кредит надано на строк 14 днів, тобто до 21.02.2021 року. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому випадку діє до повного його виконання сторонами (п.1.2 договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних (процентів) від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована (п.1.3 договору). У пункті 2.1 договору зазначено, що сторони домовилися про те, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. На підтвердження здійснення переказу кредитних коштів в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-1 від 30.09.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було перерахувало кредитні кошти в сумі 2 000,00 гривень на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . В графі «Призначення переказу» зазначено видача кредиту №177029 (а.с. 27). Про належність картки № [NUMBER] [PERSON] свідчать відомості у розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» договору про надання фінансового кредиту №177029 від 08.02.2021 (а.с. 15 на звороті). З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» було укладено договір факторингу №01-28/10/2021, за умовами якого до останнього перейшло за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (а.с. 17-20). Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 9 800 грн., з яких 2 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 800 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 9). У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у зазначеному в попередньому абзаці розмірі. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 1054\~ЦК\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору наведені у статті 639 ЦК України, згідно з якою, зокрема, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, котрий накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №177029 заборгованість [PERSON] станом на 31.01.2025 року становить 9 800 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 2 000 грн., заборгованість по відсотках - 7 800 грн. (а.с. 8). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу відповідно до закону та умов договору порушило права ТОВ «Фінансова Компанія «Кеш Ту Гоу». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №177029 від 08.02.2021 року, виходячи з наступного. Статтею 251\~ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252\~ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263\~ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору про надання фінансового кредиту №177029 від 08.02.2021 сторони встановили строк кредитування 14 днів, тобто до 21.02.2021. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, за погоджених сторонами умов договору, відсутності у матеріалах справи доказів пролонгації строку кредитування, кредитор мав право нараховувати відсотки за договором лише 14 днів. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають проценти, нараховані за період строку дії кредиту в сумі 560,00 грн. (2 000 грн. - тіло кредиту*2% - процентна ставка*14 днів - строк кредитування = 560,00 грн.). Такий розмір процентів відповідає і узгоджується з графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту, які містяться в додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №177029 (а.с. 16). Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кеш Ту Гоу» заборгованості за кредитним договором №177029 від 08.02.2021 року в сумі 2 560 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 000 грн., заборгованості за простроченими процентами в розмірі 560,00 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Встановлено,\~що 29.12.2023\~року між\~ТОВ «ФК\~«Кеш Ту\~Гоу» та\~адвокатом Пархомчуком\~С.В.\~укладено договір\~про надання\~правової допомоги,\~відповідно до\~п.\~3.1,\~3.3\~якого факт\~надання адвокатом\~правової допомоги\~клієнту підтверджується\~актом приймання-передачі\~виконаних робіт\~(наданих\~послуг),\~який містить\~детальний опис\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг)\~та здійснених\~ним витрат.\~Вартість правової\~допомоги адвоката\~(гонорар)\~обчислюється,\~виходячи із\~фактично затрачених\~годин роботи\~адвоката (погодинна\~оплата),\~та розраховується,\~виходячи з\~вартості години\~роботи адвоката,\~яка встановлюється\~сторонами у\~розмірі 2\~000\~гривень за\~одну годину\~фактично витраченого\~часу на\~надання правової\~допомоги(а.с. 11-12). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: платіжну інструкцію №3 9511 від 22.08.2025 року про сплату ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» на користь адвоката Пархомчука С.В. 10 500 грн. за правничу допомогу; рахунок №22.08.2025-38; акт про отримання правової допомоги від 22.08.2025 року, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» такі послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості за договором №177029 від 08.02.2021 загальною вартістю 2 000 грн. (1 год.), складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики загальною вартістю 5 000 грн. (2,5 год.), інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи загальною вартістю 3 000 грн. (1,5 год.), канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500 грн. Отже, понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10 500 грн. є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З огляду на часткове задоволення позову, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати на оплату професійної правової допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 742,86 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 632,79 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене та

Outcome: partial