Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулося до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ПКК/11966 від 25.06.2020 року в розмірі 76\~486,93 грн., що складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 59\~606 грн., прострочених відсотків в розмірі 16\~880,93 грн., судові витрати в розмірі 2270 грн., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7648,70 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.06.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був підписаний додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/11966 від 25.06.2020 року до заяви-договору № 26208011297692/980/РКО від 03.07.2019 року, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 200\~000 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 30% річних. Взяті на себе зобов?язання за зазначеним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі. [PERSON] порушив зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, пені в зв?язку з чим за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 76\~486,93 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також\~стягнути з відповідача понесені \~позивачем \~судові витрати по сплаті судового збору, витрати на професійну правничу допомогу. Так ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2021 року вищевказану цивільну справу було направлено за територіальною юрисдикцією до Комінтернівського районного суду м. Харкова. 20.02.2025 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було напрвлено з Червонозаводського районного суду м. Харкова на виконання вищевказаної ухвали суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2025 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання \~не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини \~своєї не явки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.07.2019 року між позивачем АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено заяву-договір № 26208011297692/980/РКО, відповідно до умов якого банк надає клієнту банківські послуги на умовах визначених цією заявою-договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам в АТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», Посібником користувача системи «КредоДайрект», Тарифами АТ «Кредобанк». Перелік та умови надання банківських послуг визначаються у Додатку № 1 до цієї заяви-договору, який є невід`ємною частиною заяви-договору. Ця Заява-договір та чинні, у редакції станом на день підписання цієї заяви-договору, Правила та Тарифи разом є змішаним договором про приєднання, який містить елементи договору банківського рахунку, кредитного договору. Крім того між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/11966 від 25.06.2020 року до Заяви-договору№ 26208011297692/980/РКО від 03.07.2019 року, за умовами якого позивачем було встановлено відповідачу кредитну лінію в розмірі 200 000 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 30% річних, з терміном (строком) кредитної лінії до 24.06.2023 року включно. Відповідно до п.п. 1.3.2.3.3, 1.3.2.3.4 додатку про відкриття кредитної лінії № ПКК/11966 від 25.06.2020 року орієнтовна реальна річна процента ставка становить 37,38% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 240\~500 грн.. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, не здійснював своєчасного повернення кредиту, не сплачував відсотки, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 03.06.2021 року становить 76\~486,93 грн. з яких: 59 606 грн. неповернута сума кредиту; 16\~880,93 грн. - сума прострочених відсотків. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами \~договору укладеного між сторонами. 27.04.2021 року на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, та запропоновано сплатити заборгованість за кредитним договором в розмірі 73\~137,97 грн., яка відповідачем була проігнорована. Згідно до ст.ст.\~526, 527, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 536\~ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1\~ЦК\~України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст.\~610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.\~617\~ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин, суд \~приходить \~до \~висновку, що \~стягненню підлягає\~сума заборгованості за кредитним договором № ПКК/11966 від 25.06.2020 року в розмірі 76\~486,93 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги\~позивача підлягають задоволенню. Окрім того, положеннями частин 1-6 статті 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Як вбачається з позовної заяви, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правової допомоги № б/н від 11.02.2019 року, ордеру серії КС № 573217 від 16.06.2020 року. Отже, враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7648,70 грн Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Кредобанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі\~викладеного\~та\~

Outcome: approved