Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 27.06.2025 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області встановив, що громадянин [PERSON] , [INFO] о 22:00 у кафе «Алдамаш» (м. Ужгород, вул. Легоцького, 74), перебуваючи у громадському місці, взяв мобільний телефон марки Samsung А5, вартістю 5000 грн., належний [PERSON] і безпричинно викинув його в унітаз, після чого телефон вийшов з ладу. Підтвердження цих дій [PERSON] зафіксовано показами свідків та відеозаписами. Позивачка зазначає, що намагалася владнати інцидент мирним шляхом, однак [PERSON] категорично не йшов на контакт і переказав через свого сина [PERSON] , що відшкодовувати завдані їй своїми діями збитки, не збирається. Відтак, позивачка віднесла телефон до авторизованого сервісного центру Samsung на Закарпатті ТОВ «Закарпатполітех», фахівці якого своїм актом технічного стану №136454 від 21.03.2025 року підтвердили несправність телефону. Зокрема, вони засвідчили, що телефон не вмикається, його внутрішні плата та субплата зазнали корозії, а інші деталі зазнали окислення. За словами фахівців, теоретично, за два тижні, коли надійшли б запчастини, телефон можна було б спробувати відновити. Але позивачка не могла бути 2 тижні без зв`язку. Та й те, що телефон працюватиме після заміни справно, у сервісному центрі гарантувати не могли. Крім того, вартість відновлення оцінили орієнтовно у 7000 грн., що значно дорожче за вартість самого телефону на той час, яку оцінили приблизно у 5000 гривень. Також позивачка зазначає, що написала заяву у поліцію з проханням притягнути [PERSON] до відповідальності. Однак, він усіляко уникав зустрічі з правоохоронцями, які вели справу, не брав слухавку, намагаючись максимально затягнути час й уникнути відповідальності за свої дії. Дільничий, який вів справу, таки зустрівся з [PERSON] , відібрав у нього свідчення і передав справу до суду. Також вважає, що цей інцидент, викликав у неї тривалий стрес, став причиною захворювання нервів та проблем із рухливістю й болями у хребті, з якими вона звернулася до лікарів Закарпатського «Обласного клінічного центру неврології та нейрохірургії», що підтверджується консультативними висновками фахівців Центру від 20.05.2025 року та 20.06.2025 року, які додає. Ужгородський міськрайонний суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство. Постанова набрала законної сили 07.07.2025 року. У ході розгляду справи відповідач надавав неправдиві пояснення, в яких намагався оббрехати позивачку як потерпілу, заявляючи, що нібито вона зайшла разом з ним у чоловічий туалет, занесла туди телефон і його там зіпсувала, чим завдав позивачці додаткових моральних страждань, принижуючи її честь, гідність і репутацію. Хоча, у матеріалах справи, яку уважно дослідив Ужгородський міськрайонний суд, присутні відеозаписи подій та свідчення свідків, які спростовують ці домисли відповідача. Внаслідок цього інциденту [PERSON] зазнала істотної моральної шкоди, яка полягає у: - емоційній травмі та стресі, спричиненому публічним приниженням і агресивною поведінкою відповідача; - порушенні зв`язку з близькими та колегами, втраті на тривалий час особистої інформації, яка знаходилася у телефоні, що став непридатним до використання; - вимушених фінансових витратах на придбання нового мобільного телефону (вартістю 10399 грн.), що стали неочікуваним та болісно вдарили по її бюджету; - приниженні честі і гідності через неправдиві свідчення відповідача щодо обставин інциденту. За таких обставин, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 12\~000 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 10\~399 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.02.2025 року о 22:00 у кафе «Алдамаш» (м. Ужгород, вул. Легоцького, 74), гр. [PERSON] перебуваючи у громадському місці, взяв мобільний телефон марки Samsung А5, вартістю 5000 грн., належний [PERSON] і безпричинно викинув його в унітаз, після чого телефон вийшов з ладу. Згідно з актом технічного стану авторизованого сервісного центру Samsung на Закарпатті ТОВ «Закарпатполітех» №136454 від 21.03.2025 року, встановлено, що мобільний телефон марки «Samsung» SM-А515F/DSN, належний [PERSON] не вмикається після потрапляння води, його внутрішні плата та субплата зазнали корозії, а інші деталі зазнали окислення. Основна плата GH-82-21677A та суб плата GH-96-12992A потребують заміни. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2025 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство. Постанова набрала законної сили 07.07.2025 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2025 встановлено, що вартість мобільного телефону, який належав потерпілій, на момент вчинення правопорушення, становила - 5000 грн. З огляду на викладене та беручи до уваги те, що дії відповідача пов`язані із заподіянням позивачці шкоди знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із наслідками, що настали, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, в розмірі 5000 грн., є підставним, а тому підлягає до задоволення. Що стосується вимог позивачки про відшкодування витрат за придбання нового мобільного телефону вартістю 10 399, 00 грн., то на думку суду, такі до задоволення не підлягають, оскільки такі не є спів мірними із завданою шкодою. При вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки, спричиненої останній моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пункту 3 статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду N 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які випробував позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно з пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 від час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи дану позовну вимогу, суд, виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивачки. Встановлено, що дана ситуація викликала у позивачки тривалий стрес, який став причиною захворювання нервів та проблем із рухливістю й болями у хребті, з якими вона звернулася до лікарів Закарпатського «Обласного клінічного центру неврології та нейрохірургії», що підтверджується консультативними висновками фахівців Центру від 20.05.2025 року та 20.06.2025 року, які долучено до матеріалів справи. Суд враховує, що відповідач не вжив жодних заходів щодо відшкодування спричиненої позивачці шкоди, а навпаки змусив позивачку витрачати свій час на звернення до суду, що завдало їй незручності, додаткові витрати та непотрібні емоційні хвилювання. Враховуючи те, що дії [PERSON] знаходяться в причинному зв`язку з тим, що позивачка зазнала моральних страждань, оскільки за захистом своїх прав вимушена була звернутися до суду, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки на думку суду саме цей розмір буде відповідати спричиненій позивачці моральній шкоді, а розмір шкоди в сумі 12 000 грн. з врахуванням фактичних обставин справи, на думку суду є завищеним, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved