Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 1. 19.04.2024 року [PERSON] (далі позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , неповнолітнього, [INFO] , з твердої грошової суми на частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. 2. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2005 року по 22.12.2015 року. За час шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2015 року по справі № 496/5475/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання двох неповнолітніх дітей стягнуто 1400,00 гривень, тобто по 700,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року та до повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, а тому на з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 700,00 гривень. [PERSON] фактично проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. 3. 10.09.2024 року на адресу суду від відповідача до суду надійшов відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що відповідач, після досягнення повноліття [PERSON] , продовжує сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1400,00 гривень. Згідно чинного законодавства, відповідач недоплачує лише 198,00 гривень. Звертає увагу суду на те, що утримувати дітей є обов`язком обох батьків. Окремо повідомив, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області з травня 2024 року перебуває цивільна справа № 496/2829/24 за позовом доньки, [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення 23-річного віку на навчання, і теж у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача. Таким чином, визначений позивачкою, розмір аліментів по даній справі, не відповідає вимогам чинного законодавства. (а.с. 24-30) 4. 15.04.2025 року на адресу суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, якою просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що посилання відповідача, що він продовжує сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1400,00 гривень, на її думку є безпідставними, адже суть спору полягає в зміні способу стягнення аліментів, а не в їх розмірі. Що стосується позовних вимог старшої дитини [PERSON] , щодо стягнення аліментів на утримання до досягнення дитиною 23-річного віку на час навчання, пояснила, що Біляївським районним судом Одеської області по справі № 496/2829/24 від 10.09.2024 року винесено рішення, яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2025 року, з відповідача на користь позивача стягнуто на час навчання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше, як до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду 19.04.2024 року, і до закінчення нею навчання, тобто до 15.04.2025 року. (а.с. 80-83) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але представником надано до суду заяву про відкладення судового засідання з причини затримання його початку, через зайнятість судді в розгляді клопотань пов`язаних зі невідкладними слідчими діями (а.с. 101), але в судовому засіданні, яке відбулося 26.08.2025 року, суддею визнано причини неявки сторони відповідача неповажними, оскільки представник відповідача була попереджена щодо затримання початку судового засідання з зазначенням причин, що відповідають нормам КПК України. \~ \~ \~ \~ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2024 року, цивільну справу № 496/2828/24, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 12) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 13-14) \~ \~ \~ \~ ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.06.2008 року Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, а/з № 56. (а.с. 5) 10. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2015 року по справі № 496/5475/15-ц (провадження № 2/496/2388/14) позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково, а саме шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1400, гривень, тобто по 700,00 гривень на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 18.11.2015 року та до повноліття дітей. (а.с. 4) 11. Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання, складеного 03.04.2024 року представниками Роздільнянської сільської ради, за адресою: [ADDRESS] , мають постійне місце реєстрації, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7) 12. [PERSON] , перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] , що підтверджується копією довідки № 301, виданої 10.06.2024 року. (а.с. 42) 13. Відповідно до копії довідки № 670, виданої 12.08.2024 року виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 45) 14. Відповідачем надано копії квитанцій, але жодного призначення лікаря щодо придбання ліків не було надано (а.с. 47-51). 15. 08.05.2024 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею 23-річного віку. (а.с. 57, 58) 16. Відповідно до копії довідки № 12/16, виданої 06.04.2024 року Одеським державним університетом внутрішніх справ, [PERSON] з 22.08.2022 року зарахована та станом на 08.04.2024 року навчається на 2-му курсі денної форми навчання Херсонського факультету ОДУВС. Орієнтовний термін закінчення навчання 15.04.2025 року. (а.с. 61) 17. Докази (а.с. 43, 44, 46, 5256) суд відхиляє, оскільки згідно зі ст. 77, 78 ЦПК України вони не є належними та достовірними, не стосуються предмета доказування та не підтверджують обставин, що підлягають встановленню у справі. 18. В судовому засіданні, яке відбулося 28.08.2025 року, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 102-103) V. Оцінка Суду. 19. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 20. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 21. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 22. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. 23. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 24. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. 25. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 26. Відповідно до ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 27. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 28. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 29. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 30. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 31. Згідно з ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. 32. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 33. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. (Постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30.06.2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12.01.2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23.05.2022 року у справі № 752/26176/18, провадження№ 61-16697св21, та інших). 34. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 35. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 36. Згідно вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.07.2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. 37. Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). 38. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 39. На момент ухвалення судом рішення по справі, [PERSON] , [INFO] , виповнилося 17 років. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2025 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року становить 1598,00 гривень. 40. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 41. Звертаючись до суду із позовними вимогами, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/5475/15-ц, посилаючись на збільшення прожиткового на дитину, дорослішання дитини та зміну матеріального становища відповідача. 42. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року). 43. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивачка має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: пройшов достатньо великий проміжок часу між ухваленням рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та розглядом даної справи, змінився матеріальний стан відповідача, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, відсутність у відповідача інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також непрацездатних членів сім`ї, які перебувають на його утриманні. Зворотного відповідачем не доведено. 44. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити визначену судом частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. 45. Згідно п. 23 постанови пленуму\~ВСУ №\~3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 46. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 47. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 48. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved