Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

у серпні 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПРАТ «СК «Універсальна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 27 червня 2022 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТДВ науково-виробничим центром «Євродім» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2210/295/000242. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме АЗС та основні засоби, за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 59. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 16 лютого 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на захисний резервуар на АЗС «WOG». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу та захисному резервуару на АЗС «WOG» було завдано пошкоджень. Відповідно до постанови суду, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. ТДВ науково-виробничим центром «Євродім» звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти, на підставі яких ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10 130,40 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП не була застрахована, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП. Таким чином, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 130, 40 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2025 року цивільну справу № 753/16730/25 передано судді Шаповаловій К.В. Відповідно до відомостей, які містяться уЄдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20 серпня 2025 року відповідачем до суду було подано заяву про визнання позову щодо відшкодування позивачу шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 10 130,40 грн та сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. 27 червня 2022 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТДВ науково-виробничим центром «Євродім» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2210/295/000242. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме АЗС та основні засоби, за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 59. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 16 лютого 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на захисний резервуар на АЗС «WOG». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу та захисному резервуару на АЗС «WOG» було завдано пошкоджень. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва № 757/9107/23 від 13 березня 2023 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено тна нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 лютого 2023 року, було пошкоджено захисний резервуар на АЗС «WOG», за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 59), який, зокрема, є предметом договору добровільного страхування № 2210/295/000242. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , не була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до звіту №G-11058-3 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, виконаного ФОП [PERSON] , вбачається, що: вартість матеріального збитку за пошкоджене майно - склала 15 130,40 (без ПДВ). Відповідно до страхового акту №G-11058-1 ПрАТ СК «Універсальна» погодила розмір страхового відшкодування у сумі 10 130, 40 грн (вартість матеріального збитку 15 130,40 грн - франшиза 5000,00 грн). Згідно копії платіжної інструкції № 29323 від 26 лютого 2024 року ПрАТ СК «Універсальна» перерахувало на рахунок ТОВ НВЦ «Євродім» кошти у розмірі 10 130,40 грн, призначення платежу: «стр.відшк.дог № 2210/295/000242 від 27.06.22 ДТП від 16.02.23. паливний резервуар АЗС м. Київ, вул. Старонаводницька, 59». Таким чином, ПрАТ СК «Універсальна» виконало покладений на нього договором добровільного страхування № 2210/295/000242 обов`язок. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки ПрАТ СК «Універсальна» відшкодувало завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 10 130,40 грн, у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] - особи, протиправними діями якої завдано шкоди власнику пошкодженого майна. Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 10 130, 40 грн підлягають задоволенню. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved