Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.07.2024 між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4508070724. Як вбачається із змісту договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення договору позики між кредитодавцем та позичальником є доказ на підтвердження направлення одноразового ідентифікатора для підпису договору позики №4508070724 та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідача - [NUMBER] . Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 8000,грн. 00коп., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього договору, його додатків. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 8000,00грн., в рамках виконання умов договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання договору, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, а також даними довідки про успішність здійснення перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Тобто отримувач коштів, зазначений у квитанції «EasyPay» до платіжної інструкції, це отримувач, на рахунок якого первісно надходять кошти у сумі розміру позики, а саме, як забезпечувальний платіж на рахунок ФК. Після опрацювання ці кошти вже перераховуються на картку позичальника (відповідача), згідно із чим формується призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки Visa/MasterCard/ НПС Простір [NUMBER] , [NUMBER] ». Таким чином, позивач вказує, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу (позичальнику) грошові кошти у розмірі 8000грн. 00 коп. В той же час, відповідач, всупереч умовам договору позики та норм ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Позивач вказує, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № 4508070724 від 03.07.2024, станом на дату підготовки позовної заяви включно, складає 34760 грн. 00 коп., з яких: 8 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 26 760 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами (8000*1,5%*224); 8 000 - тіло позики 1,5 % - процентна ставка 224 - кількість днів прострочення. Розрахунок процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що відповідачем 31.07.2024 були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведено часткову сплату за договором про надання грошових коштів у позику № 4508070724 від 03.07.2024 у розмірі 23 грн. 20 коп., з якої даним зарахуванням погашено проценти станом на 01.08.2024. Оскільки сплати проведені у розміри та строки, визначені графіком платежів (Додаток № 1 до договору № 4508070724 від 03.07.2024), то у період з 03.07.2024 по 01.08.2024 застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 0,01 % (п.2.6.2. Договору). Відповідно, у період з 02.08.2024 до 13.03.2025 (тобто до дати підготовки цієї позовної заяви включно) проценти протягом 224 днів нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5% (п. 2.6.1. договору). Проте, позивачем звернута увага, що [PERSON] було здійснено сплату частини процентів (платіж від 02.08.2024 у розмірі 120 грн. 00коп.) в період вищевказаних днів, які враховані під час нарахування остаточної суми процентів. Разом: 34760 грн. 00 коп., проценти нараховувались по 13.03.2025 включно. Таким чином, позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь 34760грн. 00коп., судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп. Ухвалою суду від 02.04.2025 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Відповідачем подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог та судові витрати покласти на позивача. Зазначено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та, що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб, який є обов`язковим реквізитом електронного документу. Вважає, що наявна у справі паперова копія спірного кредитного договору не може вважатися електронним документом. Відповідач стверджує, що він не укладав кредитний договір, не погоджував редакцію договору з несправедливою процентною ставкою та інші умови кредитування. На думку відповідача, жоден доказ не підтверджує, що саме цю редакцію договору він розумів та узгодив із позивачем. У відзиві відповідач вказує про те, що наявна неукладеність, в т.ч. в електронному вигляді оспорюваного правочину - договору від 03.07.2024, що вказує на необґрунтованість вимог про стягнення з нього процентів за ставкою, яку він, нібито, погодив у цьому договорі. Крім того, зазначено, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає нормам ч.3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627ЦК України. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та, порушуючи при цьому, норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладання договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Отже, відповідач вважає, що оскільки заявлена до стягнення сума заборгованості по процентах 26760грн. 00коп. не є співрозмірною тілу кредиту в сумі 8000грн., а тому суперечить принципам розумності та добросовісності. Тому, при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків, щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитом 8000грн., оскільки стягнення з відповідача процентів, які він ніколи не погоджував, у 3 рази більше тіла кредиту, призведе лише до необґрунтованого та надмірного збагачення кредитора за рахунок відповідача. Також у відзиві зазначено, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, і не є належним та допустимим доказом для задоволення позовних вимог. Відповідач вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не доведено укладення із відповідачем договору позики (кредиту), не доведено перерахування відповідача кредитних коштів, розміру заборгованості, а тому у позові слід відмовити. Позивачем подано відповідь на відзив, за якою просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Також не погоджується із доводами відзиву на позов. Відповідачем письмові заперечення на відповідь на відзив подані не були. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. У позовній заяві (п. 5 прохальної частини) позивачем заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника товариства. У судове засідання відповідач не з`явився, будучи неодноразово повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 03.07. 2024 між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику №4508070724. Як вбачається із змісту договору позики (кредиту), разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення договору позики між кредитодавцем та позичальником є доказ на підтвердження направлення одноразового ідентифікатора для підпису договору позики № 4508070724 та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідача - [NUMBER] . Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 8000грн. 00коп., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 03.07.2024 року або наступний за ним календарний день; п.2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Крім того, у договорі зазначено: «Якщо Позичальник 01.08.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки». Відповідно до п. 10.6.10.7. договору позики позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору, шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано, відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) Товариства щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через особистий кабінет. Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення договору позики між кредитодавцем та позичальником свідчить направлення одноразового ідентифікатора для підпису договору позики № 4508070724 та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідача - [NUMBER] . Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. У договір зазначено одноразовий ідентифікатор [PERSON] «2028». У цьому випадку мало місце укладання електронного правочину, який підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, що і є його безпосереднім підписом. Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. Під час укладення договору позики, відповідачем [PERSON] 03.07.2024 підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» кредитних коштів (позики) відповідачу, додаток № 1 до договору № 4508070724 від 03.07.2024, яким є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також підписано Оферту, яка є пропозицією укладення договору надання грошових коштів у позику № 4508070724 від 03.07.2024, в якій викладені умови отримання відповідачем позики від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», які є аналогічними умовам отримання відповідачем [PERSON] позики від ТОВ, що зазначені безпосередньо у договорі надання грошових коштів у позику, який 03.07.2024 укладений між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] . Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, Верховний Суд у постанові у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до п.п. 2.5, 2.5.1., 2.6.3, договору: періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 29 днів, останній платіж з періодом внесення 12 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі; у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності позичальника, може направити позичальнику пропозицію щодо продовження строку кредиту. Якщо позичальник погоджується із запропонованими умовами продовження строку кредиту, позичальнику в особистому кабінеті, стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту, за договором. При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій позичальнику є правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності позичальника; протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для позичальника у випадку та на умовах, визначених в п. 2.6.2 договору та/або умовами Програми лояльності та/або умовами Правил та/ або умовами окремих акцій та/або умовами індивідуальних пропозицій позичальнику, зокрема, у випадку отримання позичальником знижки на стандартну процентну ставку. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 8000,00грн., в рамках виконання умов договору, було здійснено, шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання договору, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, а також довідкою про успішність здійснення перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Квитанція «EasyPay» до платіжної інструкції № 19907-1354-120278677 (ID операції: 1433954974) про перерахування коштів від 03.07.2024, є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу із зазначенням фінансового номеру позичальника та скороченого рахунку отримувача. Додатково інформація про картковий рахунок, дату та час перерахування коштів міститься у Розділі 11 Договору. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» співпрацює з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як клієнтом, на підставі договору №160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг в системі «EasyРау» (небанківський оператор платіжних та фінансових сервісів в Україні), укладення якого передбачено ч.ч. 1,2 ст. 29 Розділу 4 «Умови надання платіжних послуг» Закону України «Про платіжні послуги». За цим договором (№ 160523/1 від 16.05.2023), зокрема, відповідно до п.п. 1.1.-1.2., клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів, відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Згідно з п. 3.2.8 договору № 160523/1 від 16.05.2023 ТОВ «ФК» КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» надає ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у разі надходження запиту (на електронну пошту ФК та іншими каналами зв`язку) документ(и), що підтверджує(ють) здійснення переказу коштів (Платежу) отримувачу(ам). Тобто, отримувач коштів, зазначений у квитанції «EasyPay» до платіжної інструкції, це отримувач, на рахунок якого первісно надходять кошти у сумі розміру позики, а саме: як забезпечувальний платіж на рахунок ФК. Після опрацювання ці кошти вже перераховуються на картку позичальника (відповідача), згідно із чим формується призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки Visa/MasterCard/ НПС Простір [NUMBER] , [NUMBER] ». Крім того, на виконання ухвали суду від 05.06.2025, АТ КБ «Приватбанк» була надана 23.06.2025 інформація, відповідно до якої встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також за наданою банківською установою випискою по цьому рахунку судом встановлено, що 03.07.2024 [PERSON] зараховані грошові кошти у розмірі 8000грн. 00коп. (CASH2CARD A2C EASYCASH, Unavailable). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного Кодексу України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи договір про надання грошових коштів у позику № 4058070724 від 03.07.2024 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доведено факт укладення 03.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] договору надання грошових коштів у позику № 4508070724. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за договором № 4508070724 від 03.07.2024, здійснивши переказ коштів відповідачу [PERSON] на банківську картку, яка вказана відповідачем у зазначеному договорі. Тобто, беззаперечно встановлено, що відповідачем були отримані у позику грошові кошти у розмірі 8000грн. 00коп., які зараховані на його банківську карту у АТ «КБ «Приватбанк». Крім того, з огляду на відомості виписки по рахунку вбачається, що отримавши ці кошти, відповідач ними розпоряджався на власний розсуд, здійснюючи певні платежі. Відповідно, суд вважає, що відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовані доводи позивача щодо, як він вказує, неотримання ним коштів - 8000грн. 00коп. (03.07.2024) у позику від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». Стосовно вимоги про дострокове повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав, передбаченої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», а також п. 5.1.13. договору про надання грошових коштів у позику № 4508070724 від 03.07.2024, то Товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених в п. 6.4. договору. Як зазначено у п. 6.4 договору: «Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону Позичальника зазначений в Договорі або в його Особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в Месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі». Моментом отримання позичальником повідомлення, є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення. Текст вимоги: «Zgidno punktu 6.4 dogovoru, vimoga kompaniyi, dostrokove vikonannya zobov'yazan' za keditom vpovnomu obsyazi! 0800310121», відповідає нормам Закону України «Про споживче кредитування», оскільки містить повідомлення про необхідність виконання позичальником певних дій (тобто своїх зобов`язань за договором), їх розмір/обсяг, передбачений договором і відображений у виді поточної суми заборгованості в особистому кабінеті позичальника, містить контактний номер телефону для зв`язку з будь-яких питань щодо закриття кредиту (надання такої інформації, як право позичальника, передбачено п. 5.3.3., п. 5.3.6. договору про надання грошових коштів у позику № 4508070724 від 03.07.2024), а також містить посилання на пункт 6.4. договору, яким визначено, що у даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором) протягом 30 календарних днів з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Оскільки під час укладення договору № 4508070724 від 03.07.2024 позичальник засвідчив, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Товариства та позичальника, сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін, отримавши його примірник (п.10.22. договору), йому достеменно відомі його умови, і він має усі необхідні шляхи для ознайомлення з будь-яким пунктом на будь-якому етапі виконання/не виконання ним умов такого договору. Відповідь ТОВ «МОБІЗОН» № 140525-01 від 14.05.2025 на запит щодо надання інформації з реєстру відправлених SMS-повідомлень за період з 03.07.2024 по 12.05.2025 з електронним витягом за номером +380661879642 на підтвердження виконання п. 6.4. договору № 4508070724 від 03.07.2024, а саме: щодо направлення Товариством 04.10.2024 о 09:42 год. позичальнику - [PERSON] - вимоги про дострокове повернення боргу, 03.07.2024 о 14:52 год. ідентифікатору для підписання договору про надання грошових коштів у позику №4508070724 від 03.07.2024 через технологічного партнера ТОВ «МОБІЗОН» на підставі договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» № 19102101 від 19.10.2021 на фінансовий номер телефону відповідача ( [NUMBER] ). Позивач вказує, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику №4508070724 від 03.07.2024, станом на дату підготовки позовної заяви включно, складає 34 760 грн. 00 коп., з яких: 8000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 26 760 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами (8000*1,5%*224); 8 000 - тіло позики, 1,5 % - процентна ставка, 224 - кількість днів прострочення. Розрахунок процентів позивач доводить тим, що відповідачем у 31.07.2024 були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме, проведено часткову сплату за договором про надання грошових коштів у позику №4508070724 від 03.07.2024 у розмірі 23 грн. 20 коп., з якої даним зарахуванням погашено проценти станом на 01.08.2024. Оскільки сплати проведені у розмірах та строки, що визначені Графіком платежів (Додаток № 1 до договору від 03.07.2024), то у період з 03.07.2024 по 01.08.2024 застосовувалась знижена процентна ставка у розмірі 0,01 % (п. 2.6.2. договору). Відповідно, у період з 02.08.2024 до 13.03.2025 проценти протягом 224 днів нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5% (п. 2.6.1. договору). Проте, позивачем звернута увага на те, що [PERSON] було здійснено сплату частини процентів (платіж від 02.08.2024 у розмірі 120 грн. 00 коп.) в період вищевказаних днів, які враховані під час нарахування остаточної суми процентів. Таким чином, загалом становить - 34 760 грн. 00 коп., проценти нараховувались по 13.03.2025 включно. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість по тілу кредиту (позики) у розмірі 8000грн. 00коп., оскільки вона не погашена у порядку та строки, визначені умовами договору від 03.07.2024. Що стосується нарахування заборгованості по відсотках (процентах), то слід зазначити наступне: визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (постанова Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-223цс16). Суд звертає увагу, що в договорі про надання грошових коштів у позику №4508070724 від 03.07.2024 зазначено, що цей кредит є споживчим. Таким чином, судом установлено, що кредитні (позики) правовідносини, які виникли між сторонами мають споживчий характер, а тому на них поширюються норми законодавства про захист прав споживачів. Як зазначалось вище, позивачем при нарахуванні заборгованості за процентами (відсотками) застосована процента ставка 1,5 % в день. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування». Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Договір про надання грошових коштів у позику №4508070724 укладений між сторонами у справі 03.07.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а відтак положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку, передбаченому ч. 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%. Таким чином, заборгованість відповідача за нарахованими відсотками (процентами) за період, що зазначений позивачем, становить 17920 грн. 00 коп., що розраховується наступним чином (8000 грн. (тіло позики) : 100% = 80 грн. 00 коп. (це 1 % за день) х 224 прострочених дня = 17920 грн. 00 коп.). Отже, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають задоволенню у розмірі 17920грн. 00коп., а в іншій частині слід відмовити, оскільки позивачем помилково нараховано розмір заборгованості за процентами за користування позикою із застосуванням процентної ставки 1,5% в день, що суперечить нормам Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, за результатами розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на викладені судом доводи. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] уклав із ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір № 4508070724 від 03.07.2024, за яким отримав у позику грошові кошти у розмірі 8000грн. 00коп. Позика повернута останнім не була і позивачем нарахована заборгованість, яка складається із тіла позики та відсотків (процентів) за користування позиченими коштами. При укладенні договору позичальник був ознайомлений з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір, [PERSON] усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Також, він підтвердив, що отримав від позикодавця до укладення договору усю необхідну інформацію, визначену Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», повідомлений про свої права відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», інформація, надана позикодавцем, відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. При цьому, посилання [PERSON] у його відзиві на позов, про неукладення договору, відсутність розрахунку заборгованості, невірне нарахування кредитодавцем (позикодавцем) відсотків тощо, є безпідставними і спростовуються дослідженими доказами, зокрема й умовами договору про надання грошових коштів у позику від 03.07.2024, інформацією, що надана АТ КБ «Приватбанк», яка була надана на виконання судового рішення, наведеними позивачем розрахунками щодо розміру заборгованості тощо. Слід зазначити, що при добросовісному виконанні відповідачем зобов`язання, - не настали б для останнього негативні наслідки, пов`язані з простроченням виконання зобов`язань. Установивши, що договір про надання грошових коштів у позику №4500870724 від 03.07.2024 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та був ознайомлений з сукупною вартістю кредиту. Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», надав відповідачу у повному обсязі інформацію стосовно умов кредитування, зауважень при його укладенні останній не висловив. Також, і на час розгляду цієї справи [PERSON] не надав жодного належного, допустимого та переконливого доказу на підтвердження повернення ним заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 4500870724 від 03.07.2024. Отже, відповідно до матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». При зверненні до суду з цим позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» сплачено судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп., що підтверджується платіжною інструкцією №60 від 04.03.2025 та, враховуючи те, що позовна заява подана через систему «Електронний Суд».. Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 74,57%, то, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1806 грн. 39 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial