Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

22.07.2025 представник позивача звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради, про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] бабусі по лінії батька [PERSON] , про що Відділом державної РАЦС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено 22.05.2024 актовий запис № 12. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до якої входить нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , відносно якої [PERSON] розпорядилась в заповіті від 22.07.2017 на користь позивача [PERSON] , яка зареєстрована в ній з 01.04.2016. 05.06.2025 позивач звернулась до державного нотаріуса Білецької О.М. з питання оформлення своїх спадкових прав на вказану вище квартиру. 05.06.2025 державним нотаріусом Білецькою О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №584/02-31. Постанова мотивована тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем, фактично прийняла спадщину, продовжує користуватись нею, дбає про стан майна, проживає в квартирі разом зі своєю родиною, оплачує комунальні послуги. Після поховання бабусі позивач разом з родиною виїхала до іншої місцевості у більш безпечне місце для збереження життя родини. Позивач наголошує, що шестимісячний строк нею пропущено з причин надзвичайної ситуації на території України та юридичну невизначеність через сумбурне прийняття нормативно-правових актів в період введення воєнного стану. Таким чином, позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. 23.07.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву позивача та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та цією ж ухвалою надано учасникам справи можливість надати свої відзив, відповідь на відзив, заперечення, витребувано інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] 18.08.2025 до суду від Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшов лист №709/01-09 від 29.07.2025 в якому повідомлялось, що за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] , не виявлена. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надано заяву в якій підтримано заявлений позов та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, на адресу суду надано заяву згідно якої просить розглянути справу за відсутністю їх представника, винести рішення по справі відповідно до чинного законодавства України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, спадкової справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.10.1987 серії [NUMBER] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » з огляду на шлюб укладений 02.10.2010 з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.10.2010 серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (повторно) в якому 22.05.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис за №12. Згідно копії з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2015 [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 22.07.2017 [PERSON] заповідала [PERSON] , [INFO] , квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 05.06.2025 позивач звернулась до державного нотаріуса Білецької О.М. з питання оформлення своїх спадкових прав на вказану вище квартиру. 05.06.2025 державним нотаріусом Білецькою О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №584/02-31. Постанова мотивована тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області листом №709/01-09 від 29.07.2025 повідомила суд, що за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] , не виявлена. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Щодо поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини то суд приходить до наступних висновків. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Днем відкриття спадщини для позивача є 05.03.2022 який тривав до 05.09.2022 включно, з відповідною заявою позивач звернулась до державного нотаріуса 05.06.2025. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, [PERSON] зазначає, що є єдиним спадкоємцем, фактично прийняла спадщину, продовжує користуватись нею, дбає про стан майна, проживає в квартирі разом зі своєю родиною, оплачує комунальні послуги. Після поховання бабусі позивач разом з родиною виїхала до іншої місцевості у більш безпечне місце для збереження життя родини. Шестимісячний строк нею пропущено з причин надзвичайної ситуації на території України та юридичну невизначеність через сумбурне прийняття нормативно-правових актів в період введення воєнного стану (наказ Мінюсмту №1118/5 від 11.03.2022, постанова КМУ 164 від 28.02.2022, постанова КМУ №469 від 09.05.2023) та помилку у лікарському свідоцтві про смерть бабусі відносно невірного зазначення її прізвища « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », що унеможливило нотаріусу прийняти документи для відкриття спадкової справи, свідоцтво про смерть бабусі видавалось повторно. Доказів в підтвердження посилань, щодо фактичного прийняття спадщини, продовження користування нею, проживання у квартирі разом зі своєю родиною її утримання, або наявності інших перешкод для звернення до нотаріуса стороною позивача суду не надано. Отже, сторона позивача не надала належних доказів на підтвердження обставин, що унеможливили її звернення до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини. Інших належних та допустимих доказів, які б підтвердили існування в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця об`єктивних обставин, у зв`язку з якими у позивачки виникли труднощі для вчинення такої дії, суду не надано. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на сторону позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed