Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

20.06.2025 до суду надійшов позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Так, 10.08.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 202085 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до умов договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 грн., дата надання кредиту: 10.08.2021 року, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025, загальний розмір заборгованості відповідача становить 19200 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в - 4000 грн., прострочена заборгованість за процентами - 15200 грн. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 202085 від 10.08.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 19200 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 27.06.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 09.09.2025. 18.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, адвоката Нікітюка П.М., в якому останній заперечує проти задоволення позову. Так, на думку представника, позивач не надав доказів перерахування коштів для [PERSON] , від ТОВ «ЗАЙМЕР» відповідач коштів не отримував, у зв`язку із чим у нього відсутній обов`язок повертати будь-які кошти для ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Крім того, умови договору є несправедливими та невигідними для боржника, чого [PERSON] не розумів на момент укладення договору, тому вимога про стягнення заборгованості про процентах в сумі 19200 грн. є неспівмірною сумі кредиту 4000 грн. Також, представник позивача вважає, що при стягненні заявленої суми необхідно керуватись умовами, визначеними у договорі, щодо строку кредитування і суми кредиту - 30 днів та 7000 грн. Крім того, стороною відповідача вказано на неспіврозмірність витрат на правову допомогу ціні позову та складності справи, яка є типовою. 28.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ», з якої слідує, що на виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера - ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок Відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПРОФІТГІД» з якого вбачається, що 10.08.2021 о 08:56:04 було проведено транзакцію на суму 4 000,00 грн, маска картки - [NUMBER] . За таких обставин Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку ( [NUMBER] ), реквізити якої були надані самим Позичальником. Крім того, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором, щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованими. Також ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката Відповідача у розмірі 10 000,00 грн. 08.09.2025 до суду надійшла заява ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», в якій представник позивача просив стягнути із відповідача [PERSON] 10500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 09.09.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача, адвокат Нікітюк П.М., просив суд справу розглядати за його із відповідачем відсутності. Проти позову заперечують з підстав, викладених у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 202085, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 08.09.2021. Строк дії договору 30 днів, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом ( [NUMBER] ). Згідно п. 2.3 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.cly.com.ua/. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 16-18). Зазначений договір підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором СL4615 (а.с. 14-16). Клієнт [PERSON] , з яким укладено договір № 202085 від 10.08.2021, ідентифікований ТОВ «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор: СL4615, який відправлений на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 12). 10.08.2021 на платіжну картку [NUMBER] зараховано 4000 грн. за кредитом № 202085 (а.с. 30). За договором факторингу від 17.02.2022 № 01-17/02/2022, ТОВ «Фінансова компанія «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 20285 (а.с. 11, 19-22, 23). Згідно даних реєстру боржників та детального розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 202085, заборгованість [PERSON] перед кредитором складає: 19200 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в - 4000 грн., прострочена заборгованість за процентами - 15200 грн. (а.с. 10, 11, 67-72). ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на адресу відповідача [PERSON] було надіслано вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором у сумі 19200 грн. (а.с. 9). З матеріалів справи слідує, що зазначена вимога була залишена відповідачем без реагування. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує договір та своєчасно не виконує його умови, в результаті чого має заборгованість перед кредитором в сумі 19200 грн., яка складається з: залишку за тілом кредиту - 4000 грн., залишку за процентами - 15200 грн. Щодо аргументів сторони відповідача про відсутність доказів перерахування коштів відповідачу варто зауважити, що у кредитному договорі, зазначено реквізити клієнта [PERSON] , у тому числі зазначено картковий рахунок позичальника - [NUMBER] . Довідкою ТОВ «ПрофітГід» підтверджується, що 10.08.2021 на картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 4000 гривень. Тобто, кошти в сумі 4000 грн були перераховані на картковий рахунок відповідача, який зазначений у кредитному договорі. Даний документ підтверджує, що первісний кредитор виконав зобов`язання за кредитним договором, оскільки повністю перерахувало кошти за цим договором, на рахунок, який вказав у договорі відповідач. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та [PERSON] підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим на номер мобільного телефону, повідомлений [PERSON] , тому без отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт товариства, договір між [PERSON] та Товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Таким чином, кредитний договір укладений та підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий відповідачу. Доказів того, що банківський картковий рахунок з відповідним номером [PERSON] не належить, та на неї 10.08.2021 не перераховано кошти в сумі 4000 грн., матеріали справи не містять та відповідачем на спростування цього таких доказів не надано. Таким чином, безпідставними є доводи відповідача про те, що відповідач не отримував від ТОВ «ЗАЙМЕР» 4000 гривень за кредитним договором від 10.08.2021. Безпідставними також є доводи відповідача про несправедливі умови договору, зокрема про встановлення непропорційного розміру процентів за користування кредитом, оскільки підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений із його умовами, погоджується із ними та зобов`язується неухильно дотримуватись (п. 6.7.1 Договору). Таким чином, строк дії договору та розмір і порядок нарахування процентів були узгоджені сторонами при підписанні договору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак відповідач не спростував належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору від 10.08.2021, заборгованість за цим договором в розмірі 19200 грн., при цьому позивач належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами довів обставини на які посилався як на підставу своїх вимог. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стороною позивача до матеріалів справи додано: довіреність ТОВ «ФК «КЕШ ТУТ ГОУ» на ім`я адвоката Пархомчука С.В. від 30.12.2024 (а.с. 8), договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 (а.с. 11-12), додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 (а.с. 13-14), додаткова угода № 1 від 27.12.2024 (а.с. 15), акт про отримання правової допомоги від 22.08.2025, а також в позовній заяві наведено попередній розрахунок витрат на правову допомогу. Згідно вказаних документів, вартість наданих адвокатом послуг становить 10500 грн., з яких: 2000 грн. - зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамка кредитного договору № 202085 від 10.08.2021; складання та подання до суду позовної заяви - 5000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, моніторинг «ЄДРСР» щодо процесуального статусу судової справи - 3000 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500 грн. Суд звертає увагу на те, що, згідно практики ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням складності судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи та ціною позову, обсяг послуг, які були надані адвокатом з урахуванням предмету позову, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 10500 грн. на правову допомогу. Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved