Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4\~000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 2018 року і до повноліття дитини. На обґрунтування позову зазначила, що вона,\~ [PERSON] ,\~уклала шлюб\~з [PERSON] ,\~який вони\~зареєстрували 01.06.2012\~року у\~Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по м.\~Бердянськ міськрайонного\~управління юстиції\~Запорізької області,\~про що\~зроблений актовий\~запис №\~156.\~ У шлюбі\~у них\~народилася дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Шлюб між\~ними розірвано\~11.10.2017\~року. Відповідно до\~ст.\~180\~СК України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття,\~а відповідач,\~останнім часом,\~з 2018\~року не\~бере участі\~у вихованні\~та утриманні\~їх спільної\~дитини. Оскільки відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти у розмірі 4000. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом публікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на\~позов,\~заяву та\~будь-яких\~клопотань до\~суду від\~відповідача не\~надходило,\~у зв`язку\~з чим\~суд,\~відповідно до\~положень ч.\~8\~ст.\~178\~ЦПК України\~вирішує справу\~за наявними\~матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Сторони по справі з 01 червня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бердян6ського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2017, яке набрало законної сили 10 листопада 2017 року, розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . За даними позову дочка сторін проживає разом із матір`ю позивачкою по справі. Відповідач участі у виховані дитини не приймає, матеріально не забезпечує. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач, в порядку ст. 188 СК України, від обов`язку утримувати дочку [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 СК України між сторонами не укладено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання дочки є порушенням обов`язку [PERSON] піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Статтею 182\~СК України встановлено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини з 2018 року, з часу коли відповідач перестав брати участь у вихованні та утриманні дитини. Із даним позовом про стягнення аліментів до суду [PERSON] звернулася 25 травня 2025 року. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1).\~\~Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч.2). Отже,\~ст. 191 СК України\~не пов`язує дату присудження аліментів з датою, коли відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Доказів про те, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з 2018 року, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачкою не надано та про наявність таких доказів не зазначено, а тому з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти у відповідності до ч.1\~ст. 191 СК України\~від дня пред`явлення позову - з 25 травня 2025 року. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. В силу вимог\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial