Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 21.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 04.10.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики №77488235 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на його номер мобільного телефону, відповідно до умов якого отримав грошові кошти в розмірі 8050 грн на погоджений умовами договору строк 30 днів з процентною ставкою1,99% за кожен день користування позикою шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок та зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Свої зобов`язання ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] , а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики №77488235 від 04.10.2021 в розмірі 27274,72 грн. На підставі договору факторингу №22-02/2022 від 22.02.2022 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало для ТОВ «Вердикт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором позики №77488235 від 04.10.2021 в розмірі 27274,72 грн, з яких 8050 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 19223,4 грн - сума заборгованості за процентами. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до [PERSON] за договором позики №77488235 від 04.10.2021 в розмірі 27274,72 грн. ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики №77488235 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.10.2021 в розмірі 27274,72 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада», на адресу суду повернуто поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 21.07.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу, суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 26.08.2025. 26.08.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що 04.10.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77488235, за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 8050 грн на погоджений умовами строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплачувати проценти відповідно, до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики або достроково. Умовами договору позики передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів, процентна (базова) ставка за день 1,99%, орієнтовна річна процентна ставка 29653,85%, орієнтовна загальна вартість позики 12855,85 грн. Договір позики підписаний електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, що зазначений у п. 20 Договору позики «Юридичні адреси та реквізити сторін». Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився за посиланням https://mycredit.ua/uа/documents-icense/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послугами, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. 5.2 Договору позики). Згідно п. 19 Договору всі інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти за договором позики №77488235 від 04.10.2021 в сумі 8050 грн. Перерахування грошових коштів на картку відповідача здійснено за посередництвом компанії ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яке відповідно до умов договору на переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», зобов`язалось надати технічну можливість в перерахуванні коштів. Згідно довідки від 14.06.2025 №КД-000033981/ТНПП, 04.10.2021 здійснена платіжна операція на суму 8050 грн, отримувач [PERSON] , ЕПЗ номер [NUMBER] , номер платежу 07c85c37-539e-4ea8-b6e1-0e0886a5b0fe. Вказане також підтверджується повідомленням ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» №16/06/25-9 від 16/06.2025. Згідно розрахунку ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» станом на 22.02.2022 у [PERSON] утворилась заборгованість за договором у розмірі 27273,40 грн, а саме: 8050 грн заборгованість за тілом кредиту, 19223,40 грн заборгованість за процентами. 22.02.2022 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №22-02/2022, відповідно до умов якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 153662582,15 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржником. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору. Згідно витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №22-02/2022 від 22.02.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» під №6789 набуло права грошової вимоги за договором позики №77488235 від 04.10.2021, боржником за яким є [PERSON] , а загальна сума заборгованості за кредитом становить 27273,40 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] , перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 становить 27274,72 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8050 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 19223,40 грн, 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 1,32 грн. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір №10-01/2023 про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] відступлене ТОВ «Коллект Центр». Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 (реєстру боржників) право вимоги до [PERSON] за договором позики №77488235 від 04.10.2021 зазначено під №49113, заборгованість становить 27274,72 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» за договором позики №77488235 від 04.10.2021 станом на 01.07.2025 становить 27274,72 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8050 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 19223,40 грн, 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 1,32 грн. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1статті 205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦКУ країни визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до статі 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже позивач довів факт укладення первісним боржником та відповідачем Договору позики №77488235 від 04.10.2021 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 8050 грн відповідачу [PERSON] . За умовами договору сторони погодили суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнули згоди щодо істотних умов кредитних договорів. Такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Суд встановив, що відповідач свої зобов`язання за договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики у розмірі 27274,72 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8050 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 19223,40 грн, 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 1,32 грн. Докази повернення відповідачем отриманої у позику за договором позики грошової суми у розмірі 8050 грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 8050 грн є обґрунтованою. Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 19223,40 грн суд зазначає таке. Положеннями частини четвертої ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно умов договору позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №77488235 від 04.10.2021 Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») в сумі 8050 грн на погоджених умовами договору строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики 03.11.2021, або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Процентна ставка (базова) за день 1,99%, орієнтовна загальна вартість позики 12885,85 грн. Пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі-Правила) передбачено, що уразі неповернення/повернення не в повному розмірі/не своєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та, закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відповідно до п. 6.9 Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Отже, за умовами договору сторони встановили строк кредитування до 03.11.2021, проте позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по дату відступлення права вимоги 22.02.2022. Оскільки Договором позики № 77488235 від 04.10.2021 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач має право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою. Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.2 Правил встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. Пунктом 7.4. Правил передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою необмежену кількість разів. Відповідно до п. 7.7. Правил Позичальник погоджується, що при обранні виду пролонгації в Особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення. У такому випадку вчинена позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення пролонгації, в тому числі внесення позичальником грошових коштів на ім`я товариства, є діями, які виражають намір позичальника здійснити подовження. Відповідно до п. 7.11 Правил якщо позичальник під час внесення платежу не бажає оформлювати пролонгацію, позичальник зобов`язаний повідомити про це товариство протягом 24 годин з моменту внесення платежу. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за договором №77488235 від 04.10.2021 відповідач [PERSON] в період дії кредитного договору на погашення заборгованості не вносив жодних платежів. Доказів того, що [PERSON] вносив платежі на погашення заборгованості за договором №77488235 від 04.10.2021 та бажав оформлювати пролонгацію, суду не надано. Вказане свідчить про те, що відповідно до умов договору та Правил, між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] не здійснено пролонгацію та продовження строку (терміну) дії договору №77488235 від 04.10.2021. Отже, виходячи із суми позики у розмірі 8050 грн, узгодженої процентної ставки у розмірі 1,99% на день, та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача [PERSON] по відсотках за Договором позики становить: 8050 грн *1,99%*30 днів = 4805,85 грн Щодо нарахування 3% річних суд зазначає наступне. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до умов п.п. 2.2, 2.3 Договір позики №77488235 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.10.2021 укладений на 30 днів. Дата надання позики 04.10.2021, дата повернення позики 03.11.2021. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог. 3% річних в сумі 1,32 грн нараховані за користування грошовими коштами за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 (включно), тобто після закінчення строку дії договору №77488235 від 04.10.2021, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову 27274,72 грн, позов задоволено на суму 12857,17 грн, тобто на 47,14% (12857,17:27274,72х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1141,91 грн судового збору (2422,40/100х47,14%). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено, що розподілу за результатами розгляду справи підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування (Постанова ВС від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17) Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним із таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №308 від 02.06.2025, витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025. відповідно до наданих документів директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. та керуючий партнер АО «Лігал Ассістанс» Бурдюг Т.В. погодили надання правових послуг щодо примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Водночас у справі відсутні документи, які відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України підтверджують повноваження адвокатського об`єднання в особі керуючого партнера Т.В. Бурдюг Т.В., як представника сторони у суді. Одер чи довіреність від ТОВ «Коллект Центр» на представництво інтересів товариства адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. матеріали справи не містять. Отже за відсутності документа, що підтверджує повноваження адвоката, як представника позивача, витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню. На підставі ст.ст. 205, 207, 512, 514, 516, 526, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України,

Outcome: partial