Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

30 травня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №C-403-005917-18-980 від 10.01.2018 року в розмірі 21275,04 гривень, а також понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено кредитний договір №№C-403-005917-18-980. За умовами банк надає відповідачу кредит в розмірі 3000,00 гривен, а відповідач зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами в розмірі 72,0% річних, згідно із Графіком платежів. Підписанням Кредитного договору Позичальник також приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23, відповідно до якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, зокрема, до [PERSON] , за договором №C-403-005917-18-980 від 10.01.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-403-005917-18-980 від 10.01.2018 рок, заборгованість відповідача, складає 21275,04 гривень, з яких: 6857,88 гривень - заборгованість за основним боргом; 14417,16 гривень - заборгованість за відсотками. Після отримання права вимоги, ТОВ Свеа Фінанс» не здійснювало жодних нарахувань, однак відповідач не виконує умови Договору №C-403-005917-18-980 від 10.01.2018 року, та має непогашену заборгованість, у зв`язку з чим ТОВ «Свеа Фінанс» вимушене звернутись до суду. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року цивільну справу № 199/7592/25 за позовом ТОВ «Свеф Фінанс» до [PERSON] передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. 02 липня 2025 року цивільна справа № 199/7592/25 надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 03 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Варшавський К.А. в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позову зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (далі Угода). Згідно з п.2 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитної схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, випускає клієнту та надає у користування банківську платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає [PERSON] кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: 3.1. Максимальний розмір Кредитної лінії становить 200000,00 гривень. 3.2. розмір на дату укладання Угоди становить 3000,00 гривень та може бути змінений в межах максимального розміру. 3.3. Процентна ставка за користування кредитом становить 72% річних . У пункті 4. Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Відповідно до п.5.1.Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Також відповідач ознайомлена із Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку, та з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Паспорт споживчого кредиту), на підтвердження чого останньою власноручно постановлено особистий підпис. АТ «Ідея Банк» повністю виконало умови Угоди та Договору, відкрило поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня та надало Клієнту платіжну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. З наданої суду виписки по рахунку [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), відкритому [PERSON] встановлено, що відповідач активно користувалась коштами Банку, шляхом оплати покупок, та здійснювала часткове погашення заборгованості, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між нею та Банком. Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, в ході розгляду справи не оспорювався та не спростований відповідачем. Разом з тим, відповідач належним чином не виконувала кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до Довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023 року складає 21275,04 гривень. Щодо наявності у ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги до відповідача за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року, суд зазначає наступне. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» був укладений Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 № 01.02.31/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги за договором №C-403-005917-18-980 від 10.01.2018 року, боржником за яким є [PERSON] , у загальному розмірі 21275,04 гривень, з яких: 6857,88 гривень - заборгованість за основним боргом; 14417,16 гривень - заборгованість за відсотками. Кількість днів прострочення 1259, сума всіх платежів боржника 20050,00 гривень. Рішенням Єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року, змінено назву (найменування) Товариства з Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «Свеа Фінанс» (до зміни назви -ТОВ «Росвен Інвест Україна») відповідно до укладеного Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконувала у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року, яка станом на 25.07.2023 року (дата відступлення права вимоги) складає 21275,04 гривень, з яких: 6857,88 гривень - заборгованість за основним боргом; 14417,16 гривень - заборгованість за відсотками. Після отримання права грошової вимоги до відповідача за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року, позивач жодних додаткових нарахувань не здійснював. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 21275,04 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року, чи спростовували доводи, наведені позивачем, зокрема й наданий розрахунок заборгованості. За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником позикодавця, заборгованість за Угодою №C-403-005917-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 10 січня 2018 року, станом на 25.07.2023 року в розмірі 21275,04 гривень, з яких: 6857,88 гривень - заборгованість за основним боргом; 14417,16 гривень - заборгованість за відсотками. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що з урахуванням застосування наслідків недійсності правочину, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», у відповідності до вимог\~ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Доказів фактичного понесення сторонами інших судових витрат, на час розгляду справи не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved