Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Керівник Коростенської окружної прокуратури в порядку ст.56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду в інтересах Малинської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Підставою позову є те, що 28.09.2021 близько 09 години 20 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 110217», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі Київ - Ковель - Ягодин, яка є головною, зі сторони м. Київ, у напрямку м. Ковель, разом із пасажирами [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Наближаючись до перехрестя автодоріг Київ-Ковель-Ягодин та від с. Ірша до с. Білий Берег Коростенського району Житомирської області, виявив, як водій автомобіля марки «RENAULT KANGOO», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] здійснив виїзд з другорядної дороги, та в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів щодо зниження швидкості та допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT KANGOO», д.р.н. [NUMBER] . У результаті ДТП пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, подряпин (ссадин) нижніх кінцівок, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я. За вказаним фактом вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.03.2024 [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України. В зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 24.06.2024 №1648, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні 6 ліжко-днів, витрати на лікування становлять10584,36 грн. [PERSON] добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. У зв`язку з цим прокурор звернуся до суду в інтересах міської ради з метою захисту, враховуючи наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок витрачання закладом охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, коштів на лікування потерпілої, та просить стягнути з відповідача 10584,36 грн. Процесуальні дії у справі 21.03.2025 з Бородянського районного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа. Ухвалою від 07.04.2025 справу прийнято до розгляду, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 05.05.2025, яке неодноразово відкладалось. Позиція прокурора Прокурор у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зауважила, що вироком Малинського районного суду від 21.03.2024 [PERSON] був визнаний винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України. Хоч вподальшому даний вирок і був скасований ухвалою Житомирського районного суду від 15.01.2025, а [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, однак звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49\~КК України не є реабілітуючою підставою, та не звільняє [PERSON] від відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства. Позиція відповідача Представник відповідача у судовому засіданні 28.05.2025 позовні вимоги не визнав, оскільки, на його думку, розрахунок вартості лікування є незрозумілим, зокрема поставив під сумнів включення до такого розрахунку накладних витрат. Позиція третьої особи Представник третьої особи у судовому засіданні 25.08.2025 зазначила, що розрахунки вартості 1 ліжко-дня по КНП «Малинська міська лікарня» проведений згідно з вимога чинного законодавства та методики. У розрахунок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення включені витрати пропорцій до фонду заробітної плати, за виключенням капітальних видатків. Встановлені судом обставини Судом встановлено, що згідно з вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.03.2024, [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 286 КК україни з тих підстав, що 28.09.2021 близько 09 години 20 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 110217», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі Київ - Ковель - Ягодин, яка є головною, зі сторони м. Київ, у напрямку м. Ковель, разом із пасажирами [PERSON] та [PERSON] . Наближаючись до перехрестя автодоріг Київ-Ковель-Ягодин та від с. Ірша до с. Білий Берег Коростенського району Житомирської області, виявив, як водій автомобіля марки «RENAULT KANGOO», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] здійснив виїзд з другорядної дороги, та в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів та допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT KANGOO», д.р.н. [NUMBER] . У результаті ДТП пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, подряпин (ссадин) нижніх кінцівок, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (а.с.15-19). Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15.01.2025 вирок Малинського районного суду від 21.03.2025 скасовано, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрито. Відповідно до листа КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради №1648 від 24.06.2025 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічно-травматологічному відділенні у період з 28.09.2021 по 04.10.2021, що становить 6 ліжко-день, загальна вартість лікування склала 10584,36 грн. (а.с. 20). Згідно з розрахунком вартості 1 ліжко-дня за вересень 2021 року по КНП «Малинська міська лікарня», затвердженого директором лікарні, така вартість становила 1301,88 грн та до неї включені наступні видатки: - заробітна плата 1867,7 тис. грн; - нарахування на заробітну плату 382,9 тис. грн; - медикаменти 469,9 тис. грн; - харчування 26,4 тис. грн; - накладні витрати 32% - 597,7 тис грн (а.с.20 зворот). \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком вартості 1 ліжко-дня за жовтень 2021 року по КНП «Малинська міська лікарня», затвердженого директором лікарні, така вартість становила 2226,24 грн та до неї включені наступні видатки: - заробітна плата 2090,3 тис. грн; - нарахування на заробітну плату 428,5 тис. грн; - медикаменти 2468,7 тис. грн; - харчування 62,8 тис. грн; - накладні витрати 32% - 668,9 тис грн (а.с.21). Відповідно до Статуту КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради, затвердженого рішенням 78-ї сесії Малинської міської ради 7-го скликання від 16.08.2019 №104, КНП «Малинська міська лікарня» є багатопрофільним лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (амбулаторну, стаціонарну) будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Підприємство створене відповідно до рішення 78-ої сесії Малинської міської ради 7-го скликання від 06.08.2019 №104. Майно підприємства є власністю територіальної громади м. Малина в особі Малинської міської ради Житомирської області. Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади м. Малина. Засновником та власником Підприємства є Малинська міська рада. Основною метою діяльності Підприємства є медичне обслуговування населення, надання медичної допомоги та послуг медичного обслуговування в амбулаторних та стаціонарних умовах (а.с.24-33). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення. Статтею 56\~ЦПК\~України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності до ч.1 ст.\~1206\~Цивільного\~кодексу\~України (ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст.ст.12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами факти витрат, понесених медичними закладами на стаціонарне лікування у КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради у вересня-жовтня 2021 року потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] , вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між діями винної особи та перебуванням потерпілої на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілої підлягають стягненню із відповідача. Представник відповідача жодного доказу на спростування заявлених вимог та доданих до позову доказів не надав, а тому сам по собі сумнів представника у достовірності розрахунку витрат, не є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то суд не проводить розподіл судових витрат.

Outcome: approved