Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

В червні 2025 року позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.01.2019 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 2022487200, який за своєю правовою природою є змішаним договором та поєднує в собі умови кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до умов цього договору АТ «ОТП Банк» зобов`язалось відкрити відповідачу картковий рахунок, надати картку, а також виконувати розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На відкритий картковий рахунок відповідачу було встановлено кредитний ліміт. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Згідно з випискою по картковому рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 21600,00 грн. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором у зв`язку з використанням кредитного ліміту, відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за картковим рахунком шляхом поповнення цього рахунку на загальну суму - 86090,76 грн. Останній платіж надійшов 22.07.2022 року на суму 16,94 грн. 20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-24/24, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] .. Однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 42515,91 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати. 22.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2022487200, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту: 2488,93 грн, з яких: 1999,00 грн на придбання товару у продавця № 1 - ТО ТОВ САВ-ДІСТРИБЬЮШН КБ, 139,93 грн на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «смс-довідка»; дата остаточного повернення кредиту - 18.01.2021 року; комісія за управління кредитом - 0 % від суми кредиту щомісячно. Відповідно до п.1.2 кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Згідно з розділом 2 «Анкета-заява про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2022487200_CARD» кредитного договору відповідач, попередньо ознайомившись з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб: картку, тип картки: MC GOLD, валюта рахунку: гривня, номер карткового рахунку: № [NUMBER] . Також відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] отримав банківську карту № [NUMBER] , зі строком дії до жовтня 2021 року. Згідно з умовами обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду - 0,01% річних. Вказаним договором сторони домовилися про строк кредитування, порядок повернення коштів та нарахування відсотків за користування кредитною лінією. Відповідач погодив загальні умови кредитування, підписавши паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому визначено орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Крім цього, 18.01.2019 року відповідач підписав Анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист. На підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та їх використання позичальником суду надано копії: специфікації до кредитного договору АТ «ОТП Банк», рахунку-фактури ТзОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» № МРФТ-0735-3990390 від 18.01.2019 року, видаткову накладну ТзОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» № МРФТ-0735-28380689 від 18.01.2019 року, акт приймання-передачі товару/послуг від 18.01.2019 року, фіскальний чек № 00007137000041 від 18.01.2019 року відповідно до яких [PERSON] купив комп.акустику TRUST Byron 2.1 Speaker Set модель 20872 на суму 2199,00 грн. Крім того, до позовної заяви надано розрахунок заборгованості за договором № № 2022487200_CARD від 18.01.2019 року станом на 20.09.2024 року, який здійснений первісним кредитором АТ «ОТП Банк». Відповідно до цього розрахунку розмір заборгованості відповідача становить 42515,91 грн. Розрахунок відображає використання коштів кредитної лінії за період з 30.11.2020 року по 09.09.2024 року. Судом також досліджено виписку з рахунку № [NUMBER] , розрахунковий період: з 18.01.2019 року по 20.09.2024 року, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. 20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-24/24, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» за плату, належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024 року ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за договором № 2022487200_CARD від 18.01.2019 року у розмірі 42515,91 грн, з яких: 21600,00 грн - сума боргу по тілу кредиту; 20915,91 грн - сума боргу по відсотках. Тому, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 42515,91 грн, що складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту - 21600,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками і комісії - 20915,91 грн. Суд звертає увагу на відсутність жодних заперечень [PERSON] щодо розміру заборгованості, правильності та співставності арифметичних обчислень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Досліджені судом письмові докази підтверджують, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав готівку, оплачував товари та послуги за рахунок встановленого кредитного ліміту, частково повертав кошти, однак допустив прострочення виконання грошового зобов`язання внаслідок чого утворилась заборгованість. Разом з тим відповідач доказів погашення заборгованості за кредитною лінією (кредитним лімітом) не надав. А тому, на підставі вищевикладеного та враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2022487200 від 18.01.2019 року в розмірі 42515,91 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 21600,00 грн; заборгованості за відсотками та комісією - 20915,91 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved