Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги в серпні 2020 року, просив: визнати не чинним та скасувати рішення № 4828 Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі та безоплатну передачу у власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення садівництва, в частині земельної ділянки на власника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та застосувати поворот виконання рішення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та кадастрового номеру 1211000000:04:451:0010; усунути перешкоди в користуванні майном, належного позивачу та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, щодо передачі [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в межах погоджених протоколом № 2 від 01 липня 2020 року комісії з питань погодження меж з суміжними землекористувачами; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 11500 грн. та 9800 грн. на послуги судового експерта. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником гаража по [ADDRESS] . Земельна ділянка для будівництва гаража була надана за рахунок відчуження із земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішень виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів № 539 від 26 грудня 1997 року та № 410 від 13 вересня 1996 року. Пунктом 4 зазначеного рішення Криворізькому бюро технічної інвентаризації доручено внести зміни в технічну документацію [PERSON] (колишньої власниці домоволодіння по [ADDRESS] .). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24 червня 2010 року за позивачем визнано право власності на гараж "А" площею 110 кв.м. по [ADDRESS] . Рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів № 229 від 21 липня 2010 року гаражу з двома оглядовими ямами присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Листами Вх.№ 8360П від 16 серпня 2019 року та Вх.№ С-814/021 від 15 серпня 2019 року позивачем було повідомлено голову міської ради та голову Покровської районної у місті ради про намір зареєструвати право власності або користування на земельну ділянку для розміщення індивідуального гаража, після чого позивач звернувся до проектної організації для замовлення відповідних послуг. У вересня 2019 року з`ясувалось, що до землевпорядної організації "Центр державного земельного кадастру" щодо виготовлення технічної документації із землеустрою звернувся відповідач [PERSON] , яка є новою власницею домоволодіння по [ADDRESS] для приватизації присадибної ділянки. Потім, позивачу стало відомо, що фахівці "Центру державного земельного кадастру" показали [PERSON] документи на право власності на гараж [PERSON] , після чого вона забрала гроші та звернулась до іншої землевпорядної організації - ФОП [PERSON] [PERSON] чинить перешкоди щодо належного користування земельною ділянкою під гаражем [PERSON] , оскільки остання навмисно приховала відомості про власника гаража і про те, що земельна ділянка відчужена і їй присвоєна інша поштова адреса, запевнила геодезиста, що земельна ділянка знаходиться у її повному використанні та продовжила процедуру отримання кадастрового номеру на земельну ділянки в яку ввійшли межі земельної ділянки під гаражем [PERSON] . Заявою Вх.№ С-10784П від 24 жовтня 2019 року на ім`я міського голови, позивачем повідомлено про дії [PERSON] , а також вказано, що він має намір зареєструвати право користування на земельну ділянку по [ADDRESS] для розміщення гаража. Позивачем були отримані листи, що його звернення взято під контроль. Проте, незважаючи на контроль, земельній ділянці по [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер 1211000000:04:451:010, а проектована земельна ділянка на належний [PERSON] на праві приватної власності гараж, безпідставно включена ФОП [PERSON] до складу цього домоволодіння. На момент присвоєння зазначеного кадастрового номеру, відповідно до п.14 додатку до рішення Криворізької міської ради № 4697 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0172 га для будівництва індивідуального гаража і позивачем було укладено договір на розроблення проекту землеустрою з землевпорядною організацією. Також., позивач звертався із листом про вжиття заходів реагування та скасування кадастрового номера до ГУ Держгеокадастру, на що отримав відповідь про те, що для прийняття відповідних заходів направлено листи до Виконкому Криворізької міської ради, виконкому Покровської районної у місті ради та ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] , яка отримала вказаний лист ніяких заходів не здійснила. Отже, незважаючи на всі вжиті позивачем заходи, в результаті безвідповідальних та халатних дій посадових осіб органів місцевої влади та ФОП [PERSON] , рішенням Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року № 4828 [PERSON] передана у власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд із кадастровим номером 1211000000:04:451:010 на [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:04:451:0010, на якій знаходиться гараж з окремою адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою суду від 28 січня 2021 року витребувано з відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області належним чином завірені копії матеріалів землевпорядної справи по земельній ділянці кадастровий номер 1211000000:04:451:0010 в [ADDRESS] площею 0,1 га, зареєстрованої на [PERSON] . Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року провадження у вказаній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 210/6872/21 за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] , Криворізької міської Ради про визнання дій протиправними, визнання не чинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним державну реєстрацію земельної ділянки, що перебуває в провадженні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року провадження у справу поновлено. Від представника відповідача Криворізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнали та вказали, що листом Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин від 26 січня 2021 року № 7-23/02-08/193 при розгляді технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) підстави для відмови [PERSON] були відсутні. Оскільки земельна ділянка [PERSON] розташована по [ADDRESS] , а гараж, який належить позивачу - по [ADDRESS] , при підготовці проекту рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва" у розробника проекту не виникало жодних сумнівів щодо спору за земельну ділянку між двома власниками об`єктів нерухомого майна, фактично розташованих на одній земельній ділянці. При цьому, відповідно до листа Департаменту від 08 вересня 2020 року № 17/02-08/2291 про надання висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] під розміщення існуючого гаража по [ADDRESS] виконаний ФОП [PERSON] , департаментом було встановлено, що зазначена земельна ділянка є частиною земельної ділянки, яка надана у власність [PERSON] по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до рішення КМР № 4848 від 30 червня 2020 року. Також, питання про відновлення порушених меж відноситься до компетенції виконавчих комітетів районних у місті рад, які також розглядають земельні спори відносно меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови, що перебувають у власності або користуванні громадян. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог до Криворізької міської ради. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бузинарської Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що на момент відчуження ділянки на підставі рішень виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів № 539 від 26 грудня 1997 року та № 410 від 13 вересня 1996 року колишня власниця [PERSON] не мала документів, які підтверджували б право власності або право користування земельної ділянки, адже її батько [PERSON] , якому надавалась ділянка у безкоштовне користування помер [INFO] , а свідоцтво про прийняття спадщини отримала лише 02 жовтня 2019 року, при цьому відчуження повинно відбуватися тільки зі згоди власника або користувача. Рішеннями № 539 від 26 грудня 1997 року та № 410 від 13 вересня 1996 року земельні ділянки для будівництва гаражів надано саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При укладенні домашньої угоди купівлі-продажу [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] у 2004 році, ним було придбано незавершений будівництвом гараж, що встановлено Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу у рішенні від 24 червня 2010 року № 2-5138/2010 і також було встановлено, що гараж побудований на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, тобто самочинно, про що свідчить лист виконкому Жовтневої районної у місті ради. Отже [PERSON] у 2004 році придбав не об`єкт права власності, а будівельні матеріали з яких було розпочато будівництво гаража на земельній ділянці, яка на праві користування належала [PERSON] та [PERSON] . При цьому, вилучення (викупу) земельних ділянок від [PERSON] та [PERSON] та передачі їх позивачу за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування не відбулось і позивачем проводилось будівництво гаража на чужій земельній ділянці. Також, станом на момент набуття [PERSON] за рішенням суду від 24 червня 2010 року права власності на самочинно збудований гараж, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності або користуванні іншої особи припиняється право власності/користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об`єкти і до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельні ділянку або її частину на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Набуття права власності відбулось за рішенням суду, а не на підставі цивільно-правової угоди шляхом переходу права власності на нерухоме майно від однієї особи до іншої, тому переходу права користування не було. При підготовці документів для купівлі-продажу будинку [ADDRESS] замовником технічної документації із землеустрою для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості була продавець [PERSON] , яка запевнила, що будівля гаража на ділянці є самочинно збудованою і правовстановлюючі документи на нього не оформлювались. Факт того, що [PERSON] зверталась до "Центру державного земельного кадастру" із проханням виготовлення технічної документації та приховала відомості про власника гаража не знаходять свого підтвердження, адже замовником документації була не вона, і [PERSON] не мала відомостей про власника гаража. При укладенні договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка не перебувала у власності продавця, а відповідач набула право власності на будинок, розташований на спірній ділянці відповідно до вимог закону і скориставшись своїм правом на безоплатну передачу земельної ділянки [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Криворізької міської ради, надавши для цього відповідний пакет документів. Відповідно до розробленої ФОП [PERSON] технічної документації земельна ділянка по [ADDRESS] була сформована на підставі поданих замовником документів та відповідала вимогам чинного законодавства, тому при її затвердженні у відповідальних осіб Криворізької міської ради не було підстав для відмови [PERSON] у її затвердженні. Щодо позовної вимог про усунення перешкод у користуванні майном, належного позивачу шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, зазначають, що [PERSON] правомірно та на законних підставах набула право власності на земельні ділянку. Документів, які б підтверджували право власності або користування земельною ділянкою позивачем з часу побудови гаража до його узаконення за рішенням суду виготовлено не було, він не виконав належним чином свого обов`язку щодо власності. Доступ до гаража у [PERSON] вільний, земельна ділянка не має огорожі, вихід гаражу виходить на тротуар біля проїзної частини, тому у діях відповідача [PERSON] відсутні будь-які перешкоди у користування майном позивача. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від третьої особи ФОП [PERSON] надійшли письмові пояснення, а також додаткові пояснення, у яких вказано, що на підставі договору від 12 березня 2020 року № 12/03/01, укладеного з [PERSON] , попередньою власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] нею було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У власності [PERSON] перебував житловий будинок А з надвірними побудовами (погріб В, вбиральня Д (знесена), колонка І, огорожа № 1) по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, на території домоволодіння були розташовані нежитлові будівлі. У матеріалах технічної інвентаризації КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", зазначено, що власник цих будівель не встановлений. Замовник приховав від неї інформацію щодо дійсного власника будівель, право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі, належним чином не оформлене. Замовниця технічної документації [PERSON] не надала їй рішення, яким було відчужено земельну ділянку площею 100 кв.м. присадибної ділянки по [ADDRESS] , яким [PERSON] дозволено відчуження земельної ділянки та надання [PERSON] та [PERSON] для будівництва гаража. Нею були вичерпані всі можливі заходи щодо встановлення власника (власників) будівлі гаража, яка за твердженнями позивача належить йому. Контури вказаних будівель відображені на кадастровому плані земельної ділянки, а у пояснювальній записці було зазначено, що їх власник не встановлений. Також, інформація про сформовану та зареєстровану у Державному земельному кадастрі земельну ділянки на [ADDRESS] , а також зареєстровані щодо неї права відсутня. Межі земельної ділянки на [ADDRESS] не погоджувалися з [PERSON] , оскільки він не є належним землевласником або землекористувачем. Затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вирішення питання щодо передачі земельних ділянок у власність громадян належить до компетенції міської ради. Беручи до уваги рішення виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів № 410 від 13 вересня 1996 року, зважаючи на те, що об' єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці нерозривно пов`язані, питання щодо порядку користування земельною ділянкою під будівлею гаража, належного позивачу, можливо шляхом оформлення позивачем права власності (користування) земельною ділянкою у встановленому законом порядку або шляхом встановлення земельного сервітуту. На підставі викладеного, вважає свої дії законними. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заперечували проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що своїми діями жодним чином не порушували прав позивача. Представник відповідача Криворізької міської ради у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог до Криворізької міської ради. Третя особа ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала письмові пояснення у яких просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення по суті позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 410 від 13 вересня 1996 року, дозволено [PERSON] відчуження земельної ділянки площею 100 кв.м. з присадибної земельної ділянки на [ADDRESS] . Надано [PERSON] земельну ділянку площею 50 кв.м. на [ADDRESS] . Надано [PERSON] земельну ділянку площею 50 кв.м. для будівництва гаража на [ADDRESS] . Криворізькому БТІ внести зміни в технічну документацію [PERSON] [PERSON] та [PERSON] виготовити та узгодити проект забудови гаражів (т.1 а.с.11 , 40, 214). Рішенням Виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 539-3 від 26 грудня 1997 року, надано [PERSON] земельну ділянку площею 75,0 кв.м. для будівництва гаража по [ADDRESS] за рахунок відчуження із земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] (т.1 а.с.11 зворот, 41, 215). Згідно заяви [PERSON] на ім`я голови Жовтневого райвиконкому, остання надала земельну ділянку під будівництво двох гаражів розміром 10х5 м на території належного їй приватного подвір`я [PERSON] . Дана земля не придатна для використання під город (т.1 а.с.210). Згідно розписки [PERSON] продав у 2004 році незавершений будівництвом належний йому гараж по [ADDRESS] [PERSON] (т.1 а.с.211). Згідно розписки [PERSON] , остання отримала 09.06.2007 року від [PERSON] повну суму грошових коштів за 2 гаража, № [NUMBER] та № [NUMBER] (т.1 а.с.212). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24 червня 2010 року (справа № 2-5138/2010р) за [PERSON] визнано право власності на самочинно збудований гараж "А" 2005 року забудови, площею 110 кв.м. по [ADDRESS] та зобов`язано КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" зареєструвати за [PERSON] право власності на самочинно збудований гараж "А" 2005 року забудови, площею 110 кв.м. по [ADDRESS] (т.1 а.с.12, 42). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, вказане рішення залишено без змін (т.1 а.с.207-209). Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 299 від 21 липня 2010 року із додатком, присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] для гаража з двома оглядовими ямами, площею 100,1 кв.м., власником якого є [PERSON] (за рішенням суду) (т.1 а.с.13, 43). 15 серпня 2010 року КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" зареєстровано право власності [PERSON] на гараж по [ADDRESS] (т.1 а.с.10, 38). 15 серпня 2019 року листами Вх.№ С-814/021 та № С-8360П, позивач повідомив голову Покровської районної у місті ради, а також Міського голову про те, що набув право власності на гараж по [ADDRESS] , а також про намір зареєструвати право власності або користування на земельну ділянку для розміщення індивідуального гаража. Також, просив надати інформацію щодо порядку оформлення право установчих документів на землю (т.1 а.с.14, 44, 45, 137). Лисом від 29 серпня 2019 року Криворізька міська рада надала позивачу роз`яснення щодо порядку подання документів для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючою забудовою гаражу (т.1 а.с.138). 24 жовтня 2019 року та 01 листопада 2019 року позивач звернувся до Міського голови та начальника відділу у Криворізькому району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявами, в яких повідомив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривоого Рогу він набув право власності на гараж по [ADDRESS] і земельні ділянки для його будівництва були надані за рахунок відчуження із земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішень виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів № 539 від 26 грудня 1997 року та № 410 від 13 вересня 1996 року. У вересні 2019 року він звернувся до землевпорядної організації "Центр державного земельного кадастру" щодо виготовлення технічної документації із землеустрою і з`ясувалось, що до вказаної організації звернувся власник домоволодіння [ADDRESS] щодо приватизації присадибної ділянки і приховав факт щодо неналежності йому гаража, відчуження земельної ділянки та присвоєння поштової адреси. Також повідомив про свій намір зареєструвати право користування на земельну ділянку для розміщення індивідуального гаража. Зазначив, що до нього ніхто не звертався з приводу погодження меж домоволодіння (т.1 а.с.15, 16, 46, 48, 132). Листом від 05 листопада 2019 року Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради повідомив позивача, що його звернення від 28.10.2019 року щодо непогодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] взяте до уваги (т.1 а.с.15-зворот, 133). Листом від 13 листопада 2019 року Відділ у Криворізькому району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив позивача, що викладену у його зверненні інформацію взято під контроль. Документація із землеустрою, розроблена на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , для здійснення державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за вищевказаною адресою до Відділу не надходила (т.1 а.с.21-зворот, 49). 20 січня 2020 року ТОВ «ГеоІнформГруп» на замовлення позивача розроблено технічну документацію на земельну ділянку під існуючим гаражем по [ADDRESS] (т.1 а.с. 58-60). 30 січня 2020 року позивач звернувся до Криворізької міської ради із заявою, в який просив надати рішення міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючою забудовою для розміщення гаража по [ADDRESS] (т.1 а.с.129). 06 березня 2020 року листом Криворізької міської ради позивача повідомлено, що розгляд його звернення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення існуючого гаража на [ADDRESS] та зазначено, що згідно регламентом Криворізької міської ради, департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин було підготовлено та включено до порядку денного пленарного засідання LVII сесії Криворізької міської ради VII скликання проєкт рішення "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами)". За результатами голосування депутатів Криворізької міської ради VII скликання, проєкт рішення не було прийнято, а буде підготовлено та включено до порядку денного чергового пленарного засідання (т.1 а.с.130). 22 квітня 2020 року рішенням Криворізької міської ради № 4697 позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючою забудовою для розміщення гаража по [ADDRESS] (т.1 а.с.20, 50). 15 травня 2020 року позивач звернувся до Відділу у Криворізькому району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив невідкладно вжити заходи та скасувати кадастровий номер 1211000000:04:451:010 земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки йому стало відомо, що проектована земельна ділянка та належний йому гараж включено до складу цього домоволодіння (т.1 а.с.52). У відповідь на вказане звернення 25 травня 2020 року Відділ у Криворізькому району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив позивача, що відділом було направлено листи зв Вих.№ С-81/0-0.22-81/135-20 від 25 травня 2020 року до виконкому Криворізької міської ради , виконкому Покровської районної у місті ради та ФОП [PERSON] з метою врегулювання земельних відносин між [PERSON] та власником домоволодіння по [ADDRESS] і вирішення земельного спору в частині користування земельними ділянками. Крім того роз`яснено, що виправлення посилки в даних Державного земельного кадастру буде здійснено після вирішення земельного спору та внесення відповідних змін до документації із землеустрою (т.1 а.с.53). Згідно листа Вих. № С-81/0-0.22-81/135-20 від 25 травня 2020 року Відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив виконком Криворізької міської ради та виконком Покровської районної у місті ради про те, що 15 травня 2020 року до відділу надійшло звернення від [PERSON] про скасування кадастрового номеру 1211000000:04:451:0010 на присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] та прийняття відповідних заходів реагування. За даними Державного земельного кадастру на поточну дату земельна ділянка комунальної власності по [ADDRESS] площею 0,1000 га на підставі "технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натуру (на місцевості)", розробленої ФОП [PERSON] у 2020 році, зареєстована та вважається сформованою 1211000000:04:451:0010, відомості про власника (користувача) земельної ділянки відсутні. Під час розгляду звернення з`ясовано, що між власником домоволодіння по [ADDRESS] та [PERSON] , який є власником гаража по [ADDRESS] , виник спір в частині користування земельними ділянками, а саме гараж [PERSON] розташований в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010. Виправлення помилки в даних Державного земельного кадастру можливо після вирішення земельного спору та внесення відповідних змін до документації із землеустрою (т.1 а.с.17, 54-55). 26 травня 2020 року позивач звернувся до Покровської районної у місті ради із заявою, в якій повідомив, що відповідно до п.14 додатку до рішення Криворізької міської ради № 4697 від 22 квітня 2020 року, йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0172 га, проте йому стало відомо, що земельній ділянці по [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер 1211000000:04:451:0010, проектована земельна ділянка та належний йому на праві приватної власності гараж включено до складу цього домоволодіння. Просив невідкладно вжити заходи реагування відповідно до повноважень, а також у зв`язку з неможливістю погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем (землевласником) - власником домоволодіння по [ADDRESS] - надати протокол узгодження таких меж (т.1 а.с.19,51). Судом також встановлено, що [PERSON] , яка надала позивачу [PERSON] земельну ділянку під будівництво двох гаражів розміром на території належного їй приватного подвір`я, набула право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку А загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м. з надвірними побудовами: погріб В, вбиральня Д, водоколонка І, огорожа № 1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 02 жовтня 2019 року за № 2-1944 державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., (т.1 а.с.194). 12 березня 2020 року до ФОП [PERSON] із заявою на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки по [ADDRESS] від імені власника [PERSON] звернулась [PERSON] , що діяла на підставі довіреності, яка, як встановлено судом і не заперечувалось сторонами, є матір`ю відповідачки [PERSON] (т.1 а.с.149). ФОП [PERSON] було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , у межі якої було включено території земельної ділянки з розташованим на ній гаражем позивача (т.1 а.с.141-168). 20 травня 2020 року [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. за № 492 (т.2 а.с.8-9), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.193). Рішенням Криворізької міської ради № 4828 від 30 червня 2020 року, затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будіель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва. Передано із земель комунальної власності міста [PERSON] безоплатну у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 по [ADDRESS] , що перебуває у її користуванні, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва (т.1 а.с.22, 22 зворот, 56). Згідно протоколу № 2 засідання комісії з питань вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови та додержання громадянами правил добросусідства від 01 липня 2020 року, у зв`язку з неявкою власника домоволодіння [ADDRESS] на засідання комісії з питань погодження межі з суміжним землекористувачем за адресою: [ADDRESS] , поданий пакет документів, вважати за можливим погодити межі між домоволодінням [ADDRESS] (т.1 а.с.23, 57). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 площею 0,1 га на підставі рішення Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року № 4828 (т.2 а.с.10, 27). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, наданої Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11 серпня 2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010, цільове призначенні 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , дата державної реєстрації 10 липня 2020 року здійснена Виконавчим комітетом Криворізької міської ради (т.1 а.с.66-67). Згідно відповіді Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради Вих. № 17/02-08/2291 від 08 вересня 2020 року, при розгляді проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] під розміщення існуючого гаража за адресою: [ADDRESS] виконаний ФОП [PERSON] , виявлено, що зазначена земельна ділянка є частиною ділянки, яка надана у власність [PERSON] по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) відповідно до рішення Криворізької міської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність земельних ділінок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва" від 30 червня 2020 року № 4848. Департамент не має можливості погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] під розміщення існуючого гаража за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.135). Згідно листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради Вих. № 7-04/21/4 від 05 січня 2021 року, при розгляді технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) підстави для відмови [PERSON] у наданні у власність земельної ділянки по [ADDRESS] були відсутні, технічна документація відповідала вимогам чинного законодавства України, відділом у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельна ділянка занесена до Державного земельного кадастру, межі погоджені, про що свідчить Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 травня 2020 року № НВ-1213693572020. Оскільки земельна ділянка [PERSON] розташована по [ADDRESS] , а гараж, який належить позивачу - по [ADDRESS] , при підготовці проекту рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та безоплатну передачу у власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва" у розробника проекту не виникало жодних сумнівів щодо спору за земельну ділянку між двома власниками об`єктів нерухомого майна, фактично розташованих на одній земельній ділянці (т.1 а.с.127-128). Згідно висновку експерта № 01/24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у межах цивільної справі № 210/6872/21, після аналізу наданої документації, натурного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 житлового будинку но [ADDRESS] та будівлі гаражів по [ADDRESS] експертом встановлено, що має місце човне накладання земельної ділянки, яку заплановано було відвести [PERSON] для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0172 га по [ADDRESS] , згідно рішення № 4697 від 22.04.2020 Криворізької міської ради, на земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яку передану у власність [PERSON] згідно рішення № 4828 від 30.06.2020 Криворізької міської ради - графічно накладання зображено на Малюнку 4. Встановити межі земельних ділянок по [ADDRESS] та по [ADDRESS] одна відносно іншої не можливо, оскільки межі земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 площею 0,1000 га по [ADDRESS] сформовані та оформлене право власності на землю, а межі земельної ділянки по [ADDRESS] проектні та не встановлені. Фактично на земельній ділянці з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 площею 0,1000 га, яку передану у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по [ADDRESS] розташований гараж по [ADDRESS] право власності на який зареєстровано 15.08.2010. Будівля гаражу по [ADDRESS] не входить до права власності на житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] . Дана невідповідність могла виникнути внаслідок не врахування під час формування земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 (розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - том 1, а.с. 33-46) іншого права власності на будівлю гаражу по [ADDRESS] , розташованого в межах даної ділянки (т.2 а.с.87-96). Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із вимогами ч.4 ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] є власником гаражу по [ADDRESS] , а отже має право на частину земельної ділянки, що розташована під його власністю. Відповідно до ч.ч. 6,7,8,10 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Положеннями ч.2, п.п. «б», «г» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав і визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно із вимогами, зазначеними у підпункті «б» частини першої статті 33 Закону України від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] , маючи намір оформити свої права на земельну ділянку під належним йому на праві власності гаражем неодноразово звертався до Криворізької міської ради із відповідними заявами, крім того 22 квітня 2020 року рішенням Криворізької міської ради № 4697 позивачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючою забудовою для розміщення гаража по [ADDRESS] . Після чого, в травні 2020 року позивач неодноразово звертався до Криворізької міської ради із повідомленнями про наявність спору щодо меж уже сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:451:0010 до складу якої було включено належний йому гараж. Про наявність спору щодо користування земельною ділянкою між власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] [PERSON] та власником гаражу по [ADDRESS] [PERSON] . Криворізьку міську також повідомляв Відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 25.05.2020 року. Отже, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення № 4828 від 30 червня 2020 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі та безоплатну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки 1211000000:04:451:0010 за адресою [ADDRESS] , відповідач Криворізька міська рада був достеменно обізнаний про наявність спору щодо користування земельною ділянкою між власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] [PERSON] та власником гаражу по [ADDRESS] [PERSON] , а також наявність у позивача [PERSON] права власності на гараж, який розташований на спірній земельній ділянці. Таким чином, суд відхиляє заперечення щодо позовних вимог, викладені представником Криворізької міської ради у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання не чинним та скасування рішення № 4828 Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється, у тому числі, за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Отже, звертаючись до ФОП [PERSON] за розробленням технічної документації на земельну ділянку, а в подальшому до Криворізької міської ради з метою оформлення права власності на земельну ділянку, відповідач [PERSON] об`єктивно не могла не знати про наявність на її території чужого нерухомого майна, а саме гаражу, який їй не належав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що саме протиправними діями та бездіяльністю відповідачів Криворізької міської ради та [PERSON] , в порушення вимог Закону та прямих, імперативних приписів ч.4 ст.41 Конституції України, позивача, фактично, протиправно було позбавлено права власності на належне йому майно. У зв`язку з наведеним, суд відхиляє заперечення представника відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позовну заяву. Частиною 2 ст. 158 Земельного кодексу встановлено, що виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, тобто не прийнято жодних дій щодо вирішення спору. Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Цим же законом визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Вирішуючи питання в частині позовних вимог до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від імені якого діє відділ у Криворізькому районі Держгеокадастр у Дніпропетровській області, суд враховує, що позовні вимоги до вказаного відповідача не конкретизовані, при цьому за наслідками розгляду справи встановлено, що відділом у Криворізькому районі Держгеокадастру у Дніпропетровській області вжито всіх заходів в межах наданих їм повноважень з метою попередження порушення прав позивача шляхом направлення відповідних листів до Криворізької міської ради до моменту прийняття спірного рішення та передання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, а отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині усунення позивачу перешкод в користуванні належним йому гаражем та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не доведені жодними належними та допустимими доказами і у судовому засіданні самим позивачем не заперечувалось наявність вільної можливості у користуванні гаражем, що також вбачається з наданих фотографій, де чітко видно вільний доступ до гаража, який розташований вздовж дороги поза межами паркану будинку відповідача. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно до положень ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, позивач просить стягнути на свою користь витрати, понесені на оплату послуг судового експерта у розмірі 11500 грн., а також витрат на правничу допомогу в сумі 9800 грн. При цьому згідно платіжної інструкції № @2PL375318 від 13 лютого 2024 року у сумі 4500 грн. та платіжної інструкції № @2PL472953 від 14 лютого 2024 року у сумі 6100 грн., всього 10600 грн., проте зазначені кошти були сплачені позивачем [PERSON] у якості оплати за проведення судової земельно-технічної експертизи № 01/24 по цивільній справі № 210/6872/21, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості вирішувати питання відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені у межах іншої справи, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, вказане питання вже вирішувалось Металургійним районним судом міста Кривого Рогу під час ухвалення рішення від 04 червня 2024 року у справі № 210/6872/21. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: угоду № 27 про надання правової допомоги від 22 липня 2020 року, укладену між адвокатом Ковалик М.Ф. та [PERSON] ; акт виконаних робіт до угоди № 27 про надання юридичних послуг від 22 липня 2020 року від 13 травня 2025 року, згідно якого адвокатом Ковалик М.Ф. надано послуги у вигляді правничої допомоги згідно розділу 2 п.п.2 угоди про надання юридичних послуг на суму 5000 грн. та 4800 грн.; розрахункову квитанцію серії БВАЙ від 22 липня 2020 року про сплату Снісаренко В.М. грошових коштів за юридичну послуги згідно угоди № 27 у сумі 5000 грн. (т.1 а.с.8, т.2 а.с.198-199). Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачами не доведено неспівмірність таких витрат, з урахуванням результатів вирішення спору, суд вважає можливим стягнути з відповідачів Криворізької міської ради та [PERSON] на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 9800 грн. в рівних частинах по 4900 грн. з кожного. Крім того, згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суд позивачем понесено витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1681,60 грн. за дві позовні вимоги, а також 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову. З урахуванням результату вирішення спору з відповідачів [PERSON] та Криворізької міської ради в рівних частинах підлягає стягненню сума судового збору 630,40 грн., з розрахунку за одну задоволену вимогу 840,80 грн. та 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову (840,80 + 420,40 = 1261,20 грн./2). Таким чином, загальна сума витрат, що підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та Криворізької міської ради складає по 5530,40 грн. з кожного (4900 грн +630,40 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial