Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2021 року між [PERSON] і Акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" був укладений кредитний договір № 1/3133808, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредит на споживчі потреби в сумі 200000 грн, строком кредитування 72 місяці, з 09 лютого 2021 року по 08 лютого 2027 року. Умовами кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 12% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно в розмірі 2.5% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в "Креді Агріколь Банк", та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною кредитного договору. З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Банк свої обов`язки за кредитним договором № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року виконав належним чином. Відповідач порушує умови кредитного договору, повернення кредиту згідно з графіком платежів не здійснює. 18 грудня 2024 року між банком та ТОВ "Фінансова компанія "Брайт-К" був укладений договір відступлення права вимоги № 5-2024, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором "Креді Агріколь Банк", укладеним між АТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] . Відповідно до договору відступлення, ТОВ "ФК "Брайт-К" набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту станом на 20 грудня 2024 року його заборгованість становила 436328 грн 07 коп., з яких 89130 грн 02 коп. строкова заборгованість за тілом кредиту, 89993 грн 33 коп. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 656 грн 79 коп. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, 66548 грн 83 коп. заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, 5000 грн заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, 185000 грн прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. За період з 20 грудня 2024 року по 21 березня 2025 року було нараховано 5489 грн 25 коп. проценти за користування кредитом, 15000 грн комісія за обслуговування кредитної заборгованості. За період з 20 грудня 2024 року по 21 березня 2025 року боржником добровільно платежі не сплачувались. Відповідно до розрахунків загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 456818 грн 22 коп., з яких 179123 грн 35 коп. заборгованість за тілом кредиту, 72694 грн 87 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 205000 грн заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки відповідач умови договору не виконує, позивач просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року в розмірі 456818 грн 22 коп. та відшкодувати витрати по сплаті судового збору. За ухвалою судді від 10 червня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 03 липня 2025 року представник позивачки адвокат Лазаренко Н.О. подала до суду відзвив на позов, в якому зазначила, що відповідно до укладеного кредитного договору № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року відповідач отримав кредит у розмірі 200000 грн, строком на 72 місяці, з 09 лютого 2021 року по 08 лютого 2027 року, процентна винагорода в розмірі 12% та комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,5% від суми кредиту. Договором передбачена щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості хоча відповідач за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тож банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги в силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", що є наслідком нікчемності такої умови договору відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". З урахуванням викладеного, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, то положення п. 1.3.2. кредитного договору щодо обов`язку відповідача сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.5% у місяць від суми кредиту є нікчемними, а позовні вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 205000 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 03 липня 2025 року представник позивачки адвокат Лазаренко Н.О. подала заяву про проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження. За ухвалою судді від 04 липня 2025 року ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 08 липня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем перед укладенням кредитного договору, містить докази погодження із споживачем переліку послуг та сам перелік послуг, за які встановлюється плата в розмірі 2.50% від початкової суми кредиту, і при цьому перелік послуг значно ширший за перелік послуг, надання яких повинно здійснюватися безкоштовно, а також відсутнє обмеження щодо надання цих послуг на вимогу споживача не більше одного разу на місяць. Перелік послуг, зазначений в п. 1.3.2 договору, співпадає з переліком послуг, які зазначені в паспорті споживчого кредиту. Таким чином п. 1.3.2 кредитного договору № 1/3133806 від 05 лютого 2021 року та вказаний кредитний договір не обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України "Про споживче кредитування", а тому відсутні підстави для визнання зазначених умов нікчемними, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 вказаного закону. 22 липня 2025 року до суду надійшли пояснення від представника відповідача адвоката Лазаренко Н.О., в яких вона зазначила, що одноразова комісія за видачу кредиту і комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості це два різні види платежів, які можуть стягуватися банками або кредитними установами з позичальників. Одноразова комісія сплачується при отриманні кредиту, а винагорода за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісяця або в інші періоди, встановлені договором, протягом усього строку кредитування. Отже в п. 1.3.2. договору №1/3133806 від 05 лютого 2021 року йдеться про комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії щомісячно у розмірі 2.35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Тому, оскільки споживач не отримував послуги, які надаються банком безоплатно, то позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісійною винагородою необґрунтовані і задоволенню не підлягають. 22 липня 2025 року до суду надійшла заява від представника відповідача Кононова І.К., в якій він при ухваленні рішення просив врахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду. Також зазначив, що Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2024 року у справі № 331/2974/23, яка наразі є останньою правовою позицією щодо правової оцінки умов кредитних договорів саме АТ "Креді Агріколь Банк" щодо комісії за здійснення операції по видачі кредиту, її розмір та розмір процентів за користування кредитом, які є складовими плати за користування кредитом, а також суму кредиту, вказав на відсутність дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та не вважав спірну умову несправедливою. Представник позивача Кононов І.К. в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі позовних вимог. Представник відповідача адвокат Лазаренко Н.О. в судовому засіданні пояснила, що позивач без належних підстав нарахував комісію за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 205000 грн, оскільки відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", споживач може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості, суму повернутого кредиту, а також іншу інформацію, що передбачена законом або договором. Тому, оскільки банком не надано доказів про те, що вказана інформація надавалась більше одного разу на місяць, просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 205000 гривень, а в іншій частині позов визнала. Представник Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" та відповідач в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 09 лютого 2021 року між Акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" і [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/3133808, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 200000 грн з 09 лютого 2021 року до 08 лютого 2027 року. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. За користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 12% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.5% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. (а.с. 10-12, а.с. 12 на звороті) Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 20 грудня 2024 складає 456818 грн 22 коп., з яких: 179123 грн 35 коп. заборгованість за тілом кредиту, 72694 грн 87 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, а також, за розрахунком позивача, 205000 грн заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. (а.с. 14, а.с. 14 на звороті, 100). 18 грудня 2024 року між Акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Брайт-К" був укладений договір про відступлення права вимоги № 5-2024, відповідно до якого ТОВ "ФК "Брайт-К" набуло прав кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року. (а.с. 33-47) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (статті 516 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 1/3133808 від 09 лютого 2021 року в розмірі 251818 грн 22 коп., з яких 179123 грн 35 коп. заборгованість за тілом кредиту, 72694 грн 87 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості по кредитному договору, суд зважає на таке. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 205000 гривень. (а.с. 100) Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 1.3.2 кредитного договору передбачена сплата комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості (далі комісія), щомісячно в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Враховуючи, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією у розмірі 205000 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оскільки позов ТОВ "ФК "БРАЙТ-К" задовольняється частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3021 грн 82 коп., виходячи з розрахунку: 251818 грн 22 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 5481 грн 82 коп. (сума сплаченого судового збору) / 456818 грн 22 копійки (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial