Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те,що 14.08.2018 , судовим наказом, виданим Доманівським районним судом Миколаївської області, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Після набуття 28 лютого 2019 старшим сином [PERSON] повноліття, розмір аліментів за виконавчим провадженням автоматично змінився, зменшився до розміру на одну дитину і становить 16.67% з усіх видів заробітку відповідача. Неповнолітня донька [PERSON] закінчила школу та планує продовжувати навчання , а тому стягуваний розмір аліментів не покриває витрати на її утримання ,і , крім того , є меншим від законодавчо встановленого розміру аліментів на одну дитину. Батько дитини є працездатним,, на утриманні інших осіб не має, а тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача до 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ,до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації судової повістки, крім того, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк відповідач не надіслав, заяви про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи не надав. У разі неявки в судове засідання сторін, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що судовим наказом, виданим 14.08.2018 Доманівським районним судом Миколаївської області по справі №475/886/18 вирішено стягувати щомісяця з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого в [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.08.2018 р. і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення [INFO] [PERSON] ,2001р.народження,повноліття, розмір стягуваних аліментів змінився, та з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини, що складає 16.67%, доходів відповідача, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліменітв станом на 30.05.2025 . Статтею 51 Конституції Українита, ст.180Сімейного кодексуУкраїни (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України. Згідно з ч.3ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідну позицію викладено в рішенні Вищого Спеціалізованого Суду України від 22.02.2017 року у справі №756/14962/15. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає положенням ч.5 ст.183 СК України. Частиною 1ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведеного положення закону, при вирішення вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів . суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи досліджені докази у справі, суд враховуючи , що відповідач є працездатним, неповнолітня донька потребує матеріального утримання, яке на даний час є недостатнє, беручи до уваги доходи обох батьків та їх участь у вихованні та утриманні дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів до 1/4 частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved