Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрваний з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 7000,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач із 20.11.2021 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . З часом одруження виявилося невдалим, подружжя перестало розуміти одне одного, втратили почуття. Шлюбні відносини між ними припинені, вони не проживають разом пів року. Подальше збереження шлюбу неможливе, тому позивачка бажає їх шлюб із відповідачем розірвати та залишити їй прізвище [PERSON] . Між позивачем та відповідачем добровільно досягнуто згоди про розмір аліментів у твердій грошовій сумі 7000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, але скерував заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 20.11.2021 р, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.2021 р. у Золотоніському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом №152. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2022 р. позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , згідно заяви про визнання позову визнав заявлений позивачкою розмір аліментів, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. від якого при подачі заяви була звільнена позивачка. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачці 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved