Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5 199,51 грн боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період вересень 2023 року жовтень 2024 року та здійснити розподіл судових витрат. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі Товариство, Оператор ГРМ) з 01.09.2023 надаються споживачам послуги з розподілу природного газу. Взаємовідносини між Оператором ГРМ та побутовими споживачами з розподілу природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРМ), Типовим договором розподілу природного газу (далі Договір), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 та іншими нормативно-правовими актами. [PERSON] (далі Споживач) з 01.09.2023 є споживачем послуг з розподілу природного газу Товариства. Споживач проживає за адресою: [ADDRESS] і Товариством надаються послуги з розподілу природного газу по абонентському рахунку № [NUMBER] . [PERSON] після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, за адресою проживання: [ADDRESS] (абонентський рахунок № [NUMBER] ), підтверджуючи обсяг спожитого природного газу. Споживання природного газу підтверджується зміною показників обсягу природного газу та показів лічильника. Ще одним підтвердженням того, що споживач повністю погодився та прийняв умови договору розподілу природного газу є невиконання покладеного на споживача обов`язку передбаченого пунктом 5, глави 3, розділу VI Кодексу газорозподільних систем, де передбачено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, а також відповідно до пункту 1, глави 3, розділу VI Кодексу газорозподільних систем Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. За таких обставин, Відповідач зобов`язаний сплачувати вартість послуг, пов`язаних із розподілом природного газу, які надає ТОВ «Газорозподільні мережу України» з 01.09.2023. Станом на 01.09.2023 у споживача (Відповідача) за його адресою газопостачання не припинялося, послуги з розподілу природного газу надавалися відповідно до Типового договору розподілу природного газу; тобто, на момент отримання ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 01.09.2023 ліцензії на розподіл природного газу вказаний споживач був приєднаний до газорозподільної системи та користувався послугами з розподілу природного газу і не відмовлявся від отримання послуги розподілу природного газу. На даний час, борг Споживачем не сплачено, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звертається до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за розподіл природного газу із [PERSON] в розмірі 5 199,51 грн та 2 422,40 грн судового збору (т.1 а.с.3-15). Представник відповідача [PERSON] 28.01.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі; зобов`язати видалити персональні дані фізичної особи [PERSON] , з паперових та електронних баз, так як [PERSON] не надавала такої інформації ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», код ЄДРПОУ 45204941, про фізичну особу, яка їй належить, і тим більше не надавала згоду не обробку і використання; не бути співучасником злочину по ст. 189 та по ст. 442 ККУ та захистити права та інтереси [PERSON] як людини як матері та хорошої дружини (т.1 а.с.46-56). 04.02.2025 до суду поступила відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач заперечує обґрунтування сторони відповідача та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі (т.1 а.с.95-106). 01.04.2025 представник відповідача [PERSON] подав через підсистему «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив, що [PERSON] жодного договору з ТОВ ГРМУ не підписувала і не укладала жодним іншим чином і не мала і не має бажання укладати договір в будь яких проявах. [PERSON] заперечує і не визнає жодних договірних відносин з ТОВ ГРМУ. Тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі (т. 2 а.с.36-38, т.2 а.с.40-47, т. 2 а.с.51-57). Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі Своєю ухвалою від 15 січня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (т.1 а.с.1-2). У судовому засіданні 13.02.2025 суд ухвалив клопотання представника відповідача [PERSON] задовольнити та витребувати у позивача усі докази, які стосуються заборгованості (т.1 а.с.130-133). 4 березня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про виконання ухвали суду від 13.02.2025 (т.1 а.с.128-157). 18 березня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про виконання ухвали суду від 05.03.2025 (т.1 а.с.184-207). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві (т.1 а.с.3-15), відповіді на відзив (т.1 а.с.95-106) та у заявах на виконання ухвал суду (т.1 а.с.128-157, т.1 а.с.184-207). Вважає, що є усі підстави для задоволення позовних. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, повідомила суд, що вона не буде присутня 13 лютого о 15:30 в судовому засіданні та її інтереси буде представляти [PERSON] (т.1 а.с.107). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідача [PERSON] та Розсоха В.В. у судовому засіданні оголосили свої письмові доповіді (т.3 а.с.91-150, т.3 а.с.180-196, т.3 а.с.224-250, т.4 а.с.1-13). Установлені судом фактичні обставини справи Між Львівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу шляхом оприлюднення заяви-приєднання до умов розподілу природного газу (для побутового споживача), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах» № 2498 від 30.09.2015 (т.1 а.с.16-29). За особовим рахунком [NUMBER] побутового споживача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , передаються показники споживання природного газу за допомогою мобільного застосунку, особистого кабінету споживача, а саме за допомогою мобільного застосунку НАК «Нафтогаз»: 30.10.2024 зафіксовано показник 7164,75 м.куб., попередній показник 6018 м. куб., об`єм спожитого газу становить 1146,75 м.куб. (копія довідки про подання показників газового лічильника по о/р [NUMBER] з програми Gasolina від 14.11.2024; заява [PERSON] від 19.03.2025 (т.1 а.с.31, 209). Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 по жовтень 2024 року заборгувала суму у розмірі 5 199,51 грн (т.1 а.с.30). Крім того, суд дослідив докази, подані представником відповідача [PERSON] , а саме: копію повідомлення про припинення розподілу природного газу у зв`язку з наявною заборгованістю від 31.03.2024 (т.1 а.с.58); копію повідомлення ТОВ «Газорозподільні мережі України» (т.1 а.с.59); копію рахунка за послуги з розподілу газу за березень 2024 та копію повідомлення від 13.03.2024 (т.1 а.с.60); копію повідомлення [PERSON] до ТОВ «Газорозподільні мережі України» (т.1 а.с.61-63); копію запиту про надання публічної інформації [PERSON] від 07.04.2024 (т.1 а.с.64-66); копію повідомлення про заперечення вимоги та відмова в акцепті оферти від 08.05.2024 (т.1 а.с.67-69); копія попередження про кримінальну відповідальність від 5 серпня 2024 року (т.1 а.с.70); копію вимоги [PERSON] від 22.04.2024 (т.1 а.с.73); копію вимоги [PERSON] від 16.07.2024 (т.1 а.с.74); копію попередження про кримінальну відповідальність (т.1 а.с.75-77); копію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах № 2498 від 30.09.2015 з відміткою без акцепту (т.1 а.с.79-86); копію Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуга 30.09.2015 №2498 з відміткою без акцепту (т.1 а.с.87-92); копію повідомлення щодо надання інформації від Міністерства юстиції України від 30.01.2025 (т.1 а.с.111); копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.158); копії рахунків за послуги з розподілу газу за січень 2025 (т.1 а.с.159, а.с.216); копію скріншота зі сайту «Опендатабот» (т.1 а.с.160-168); копію Розпорядження КМУ від 22 вересня 2023 р. №828-р «Про передачу повноважень з управління корпоративними правами держави (т.1 а.с.217-218); скріншот зі сайту youcontrol.com.ua (т.1 а.с.219-221); копію повідомлення про припинення розподілу природного газу (т.2 а.с.179); копії запитів щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції під час передачі в управління/оренду газорозподільних мереж (т.3 а.с.157-161); копії відповідей Антимонопольного комітету України про розгляд запитів (т.3 а.с.162-166); копію постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послух від 03.06.2025 №827 (т. 3 а.с.167-175) Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугах» № 2498 від 30.09.2015. Позиція суду Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторони відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. . Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів Щодо ліцензії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на розподіл природного газу Згідно із Законом України № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Даний закон набрав чинність 28 червня 2015 року, і є чинним станом на сьогодні. До набрання чинності вказаного вище закону «Про ліцензування видів господарської діяльності», діяв Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», в якому було визначено що ліцензія документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку у разі його встановлення Кабінетом Міністрів України за умови виконання ліцензійних умов. Тобто, до 28 червня 2015 року ліцензією був документ встановленого зразка, а з 28 червня 2015 року ліцензія це вже не документ певного зразка, а право на провадження виду господарської діяльності що підлягає ліцензуванню. Відповідно до ч. 7-9 статті 13 чинного Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», у разі встановлення під час розгляду заяви про отримання ліцензії відсутності підстав для відмови у видачі ліцензії орган ліцензування приймає рішення про видачу ліцензії. Строк прийняття рішення про видачу ліцензії або про відмову в її видачі становить десять робочих днів з дня одержання органом ліцензування заяви про отримання ліцензії. Рішення про видачу ліцензії набирає чинності з дня доведення такого рішення до відома ліцензіата шляхом внесення запису про нього до ліцензійного реєстру та оприлюднення на офіційному веб-сайті органу ліцензування наступного робочого дня після його прийняття. Згідно з пунктом 1-1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі. Тобто, згідно з чинним законодавством станом на сьогодні видача ліцензії полягає не у виданні особі, яка бажає займатися господарською діяльністю що підлягає ліцензуванню, документа державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності, а в наданні права на провадження виду господарської діяльності шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії. Постановою від 26.12.2022 №1839 НКРЕКП вирішено видати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 44907200) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Кіровоградської області (крім м. Гайворон), (конфіденційна інформація) Харківської області. Постановою від 31.05.2023 № 971 НКРЕКП внесло зміни до вказаної вище постанови: «Унести до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», такі зміни: 1) в абзаці першому пункту 1 слова, літеру та знаки «Кіровоградської області (крім м. Гайворон), селище міського типу Донець та село Копанка Ізюмського району Харківської області» виключити та доповнити словами «згідно з додатком». Тобто, територія на яку поширює свою дію ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу встановлюється додатком до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 №1839. Постановою від 31.08.2023 №1596 НКРЕКП внесло зміни до додатка до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», виклавши його в новій редакції. Згідно з цими змінами, ліцензія видана в тому числі і на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Львівської області: Дрогобицький район; Золочівський район; Львівський район (конфіденційна інформація); Самбірський район; Стрийський район (конфіденційна інформація); Червоноградський район; Яворівський район. Зважаючи на вищевикладене, твердження сторони відповідача про відсутність ліцензії у ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на розподіл природного газу на території Львівської області не відповідають дійсності, і є лише намаганням ввести суд в оману. Щодо заборгованості за розподіл природного газу Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно із пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша, друга, четверта статті 12 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому присвоєно номер особового рахунку № [NUMBER] , та яка фактично споживає природний газ. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Одночасно, судом враховано, що акцептування відповідачем [PERSON] договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору відбулось шляхом щомісячного споживання різних об`ємів природного газу (підтверджується зміною показів газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку та видно із розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу). Заперечення сторони відповідача про те, що [PERSON] жодного договору з позивачем не підписувала і не укладала суд вважає необґрунтованими, оскільки приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Разом із тим стороною відповідача суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] не користувалася у будинку природним газом, який розподіляє ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», як і не подано Оператору ГРМ письмової заяви про припинення розподілу природного газу на її об`єкт. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Оскільки відповідач [PERSON] отримувала послуги з постачання природного газу, та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5 199,51 грн перед позивачем, який є оператором газорозподільної системи на території Львівської області, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~141\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача;\~3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Отже, із відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Outcome: approved