Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради Тернопільської області, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з сторони перебували у фактичних відносинах впродовж п`яти років, а саме з 2017 по 2022 рік. [INFO] [PERSON] народила дитину - сина [PERSON] . Батьками дитини у свідоцтві про її народження записані позивач та відповідач. Зазначає, що у лютому 2022 року, коли сину виповнилося 1 рік та 1 місяць, відповідачка залишила їх та поїхала до іншого чоловіка у невідомому йому напрямку. З того часу вона взагалі не цікавиться сином, його розвитком, життям, здоров`ям, потребами, успіхами тощо. Зазначає, що відповідачка не вітала та не вітає сина з днем народження та з іншими святами, не надавала та не надає будь-якої допомоги на його утримання. Судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 19.01.2024 з відповідачки в користь позивача присуджені аліменти на утримання сина в розмірі частки всіх видів її заробітку/доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 16.01.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що відповідачка по справі просто самоусунулась від виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання та утримання малолітнього сина, про місце проживання/перебування відповідачки йому на даний час нічого не відомо. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справіза позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити, з підстав наведених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд справу розглядати у її відсутності, позов визнає та підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини. [PERSON] , відповідач по справі, записана матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї дитини. Судовим наказом Бучацького районного суду від 19.01.2024 по справі №595/107/24, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , на користь стягувача [PERSON] , жителя [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 16.01.2024 до досягнення дитиною повноліття. Із довідки № 6 від 18.12.2024 виданої Бучацьким закладом дошкільної освіти «Сонечко», вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує Бучацький заклад дошкільної освіти «Сонечко» з лютого 2024 року і по даний час. Дитину приводить і забирає з садочку батько, інколи дідусь. З вихователями спілкується лише батько хлопчика. Згідно висновку органу опіки та піклування Бучацької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 07 травня 2025 року №198, 28 квітня 2025 року здійснено обстеження умов проживання заявника та його малолітнього сина [PERSON] за місцем їх реєстрації, та встановлено, що умови проживання добрі, дитина забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бучацької міської ради додатково розглянула рішення Бучацького районного суду від 25 серпня 2023 року, справа 595/1084/23, про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , яке також характеризує відповідачку не з найкращої сторони. Зазначено, що 23 квітня 2025 року працівники служби у справах дітей спілкувалися телефоном із відповідачкою, інформували її про розгляд справи та запропонували надати свої аргументи, але [PERSON] відмовилася надавати будь-яку інформацію та заявила, що позов визнає. Як вбачається з наведеного, мати не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з сином, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. На підставі наведеного орган опіки та піклування Бучацької міської ради вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із ч. 4 ст 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Outcome: approved