Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 490292-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2024, в сумі 62086,22 грн. та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.02.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено Договір № 490292-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти, в розмірі 10000 грн., на засадах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти 1,15288411 за кожен день користування кредитом та комісію, в сумі 750 грн. Також, 24.02.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 490292-КС-001, відповідно до якої йому додатково було надано кредит, в сумі 5000 грн. Крім того, 15.06.2024, між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 490292-КС-001, відповідно до якої йому додатково було надано кредит, в сумі 10000 грн. Відповідач частково здійснив оплату за кредитним договором, в сумі 30233,99 грн., проте в повному обсязі свої кредитні зобов`язання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 29.04.2025, сума заборгованості становить 62086,22 грн., з яких: 18946,93 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 42385,84 грн. сума прострочених платежів по процентам та 753,45 сума прострочених платежів за комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву у якій просив проводити розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.02.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено Договір № 490292-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, 18.02.2024 позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 490292-КС-001 про надання кредиту, останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 490292-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0285, отриманий [PERSON] на номер телефону, що був зазначений ним в анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до п. 1 договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Також, 24.02.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», було підписано та укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 490292-КС-001, відповідно до якої йому додатково було надано кредит, в сумі 5000 грн. Крім того, 15.06.2024, між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», було підписано та укладено було укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 490292-КС-001, відповідно до якої йому додатково було надано кредит, в сумі 10000 грн. Свої зобов`язання за договором кредиту ТОВ «Бізнес позика» виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську карту, яка вказана останнім при заповнення анкетних даних в особистому кабінеті. Позичальник в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом ,частково здійснив оплату, в сумі 30233,99 грн., проте в повному обсязі свої кредитні зобов`язання не виконав. З розрахунку заборгованості, станом на 29.04.2025, сума заборгованості становить 62086,22 грн., з яких: 18946,93 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 42385,84 грн. сума прострочених платежів по процентам та 753,45 сума прострочених платежів за комісією. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті\~638 ЦК України). За правилами частини першої статті\~205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті\~1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами статей\~525,\~526 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі\~статтею 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормами частини першої\~статті 1048 ЦК України\~врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за весь час користування кредитом, а також і подальше нарахування позивачем зазначених процентів та витребування їх від відповідача, які є законними та обґрунтованими, оскільки базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є за своєю правовою сутністю спірний кредитний договір. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом, фіксована процентна ставка. Зважаючи на зазначене, беручи до уваги, що відповідач не повернув позику у повному обсязі, у строки, визначені договором, продовжив ними користуватись, суд дійшов висновку, що заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., розмір якого визначено з урахуванням подачі позову через системі «Електронний суд». На підставі викладеного і

Outcome: approved