Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Кравченко О. О., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просили суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 117. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 05.05.2005 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . За усною домовленістю між сторонами, діти проживають та будуть проживати з позивачем на території Німеччини. Нажаль, у сторін подружнє життя не склалося, з лютого 2025 року фактично шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 17 березня 2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати інформацію стосовно відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Розпорядженням керівника апарату Новокодацького районного суду міста Дніпра № 68 від 17.06.2025 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної цивільної справи у зв`язку із достроковим припиненням відрядження судді Бізяєвої Н.О. до Новокодацького районного суду міста Дніпра згідно рішення ВРП № 1101/0/15-25 від 22.05.2025 та відрахування судді зі штату суду наказом в.о. голови суду від 08.06.2025. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Костромітіної О. О. Ухвалою судді від 11 липня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача адвокатом Кравченко О. О. надано суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в якій також зазначено, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі, наполягає на розлученні та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та, за відсутності заперечень позивача, ухвалив заочне рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05 травня 2005 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 05.05.2005 зроблено відповідний актовий запис № 117, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач дошлюбне прізвище не змінювала. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки, майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2025 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved