Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Жашківська міська рада (далі - позивач) просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 26.01.2018 малолітній [PERSON] за заявою батьків бвлаштований в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради», як дитина, що потрапила в складні життєві обставини у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. 20.09.2018 за позовною заявою органу опіки і піклування Жашківської РДА Жашківський районний суд Черкаської області виніс рішення (справа 693/594/18) про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , переданий органу опіки і піклування Жашківської РДА для подальшого його влаштування в сімейні форми виховання. 19.03.2019 [PERSON] влаштований у дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] в м. Жашків. Службою у справах дітей Жашківської міської ради вивчено питання щодо можливості повернення [PERSON] до біологічної родини або ж продовження його перебування в сімейних формах виховання через позбавлення батьків батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , інвалід з дитинства ІІІ групи, отримує державну соціальну допомогу з 2015 року в розмірі 3038,00 грн. Зареєстрована [ADDRESS] . Житловий будинок належить тітці [PERSON] . З 2024 року перебуває у відділенні надання соціальних послуг КЗ «Центр надання соціальних послуг» Жашківської міської ради (с.Вороне, вул. Миру, 66а). З державної соціальної допомоги утримується сума в розмірі 2279,00 грн. за перебування/проживання у відділенні. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , в селі не проживає з листопада 2022 року. Будинок перебуває в занедбаному стані, проживання у ньому неможливе. За інформацією відділу поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з жовтня 2022 року перебував на обліку як правопорушник (вчинення домашнього насильства, стаття 173-2 КУПАП). Знятий з обліку 09.02.2023 року. Місце знаходження не відоме. За період перебування [PERSON] у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] жодного разу не намагалися з ним зустрітися, не відвідували, не телефонували до дитини або батьків-вихователів. Аліменти на утримання дитини не сплачувалися. [PERSON] не отримував від батьків жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідачі про справі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавляться його життям, не відвідували його в Жашківському ліцеї № 2. До фахівців соціальних служб для отримання відповідних рекомендацій та отримання соціальних послуг з метою повернення дитини в родину не зверталися. Враховуючи вищезазначене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Жашківської міської ради виніс рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та продовження його перебування в сімейній формі виховання, що відповідає найкращим інтересам дитини. Виходячи із вищевикладеного представник позивача просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. 05.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. 13.08.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача начальник служби у справах дітей Ментей Ірина у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що малолітній [PERSON] з 2019 року перебуває в прийомній сім`ї, батьки хлопчика участі у його житті та вихованні не приймають, мати [PERSON] [PERSON] більше року перебуває в центрі соціальних служб, місце перебування батька [PERSON] невідоме, з моменту прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав батьки [PERSON] не вживали заходів для повернення дитини в сім`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через офіційний сайт суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про те, що вона проживає у відділенні надання соціальних послуг КЗ «Центр надання соціальних послуг Жашківської міської ради», прийняти участь у судовому засіданні не має змоги, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серїі [NUMBER] , батьком є [PERSON] . 26.01.2018 малолітній [PERSON] за заявою батьків влаштований в КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради», як дитина, що потрапила в складні життєві обставини у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. 20.09.2018 за позовною заявою органу опіки і піклування Жашківської РДА Жашківський районний суд Черкаської області виніс рішення (справа 693/594/18) про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. [PERSON] , [INFO] , переданий органу опіки і піклування Жашківської РДА для подальшого його влаштування в сімейні форми виховання. 19.03.2019 [PERSON] влаштований у дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] в м. Жашків. Будинок за місцем реєстрації відповідачки [PERSON] не належить їй на праві власності, є занедбаним та нежилим, що підтверджується актом обстеження і фотознімками. Відповідач [PERSON] із 2022 року відсутній за місцем реєстрації в с. Тетерівка Уманського району Черкаської області, його місце перебування не відомо, відомості про смерть відповідача, як вбачається із листа Жашківського відділу РАЦС, не реєструвались, до лав ЗСУ він не призивався (інформація із [INFO] ). З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається. Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідача. Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір`ю обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не право згідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Положенням ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З урахуванням встановлених обставин та зазначених норм закону суд вважає, що із відповідачів слід стягнути аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір за подачу цього позову становить 3028 грн. Враховуючи, що орган опіки та піклування при зверненні до суду із цим позовом звільнений від сплати судового збору, тому суд стягує судовий збір із відповідачів пропорційно, тобто по 1514 грн. На підставі наведеного ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України та

Outcome: approved