Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У жовтні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Ходак С.К., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( далі - ДТП ). Позов обгрунтовано тим, що 16 квітня 2023 року о 11 год 06 хв у м. Рогатині по вул. Галицькій,130 Івано-Франківського району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю автомобіля марки Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки Chevrolet Bolt,\~ реєстраційний\~ номер\~ [NUMBER] ,\~ яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження. Винуватість відповідача у порушенні\~Правил дорожнього руху ( далі - ПДР ) та пошкоджені транспортного засобу, доведена постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2023 року, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. На \~момент ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність власника\~транспортного засобу\~,\~яким керував\~ [PERSON] \~ була\~ застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу Chevrolet Bolt,\~ реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] у межах сум, зазначених у страховому полісі в розмірі 127 400,00 грн, із зменшенням на розмір франшизи, що становила 2 600,00 грн. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 387.23ЕД від 09 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля, який зазнав пошкодження в результаті ДТП, становить 600 953,22 грн. Зазначає, що на підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1188, ч.2 ст.1192 та ст. 1194 ЦК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 473 553,22 грн, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою . Також з відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані з евакуацію транспортного засобу з місця ДТП до станції технічного обслуговування, що за адресою: м.Рівне, вул. Старицького, 45, які становлять 13 200,00 грн . Крім матеріальних збитків діями відповідача їй також завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях через пошкодження автомобіля, оскільки тривалий час була позбавлена права користуватися ним, потрібно було віднайти значні кошти на ремонт автомобіля. Окрім того під час ДТП в автомобілі перебували син позивачки, невістка та двоє онуків, що теж призвело до сильного душевного хвилювання, порушення нормального сну та звичайного способу життя. З врахуванням наведеного та вимог п.2 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України розмір завданої моральної шкоди оцінює в 50 000,00 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на підготовку експертного висновку на замовлення, які становлять 11 600,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 5 368,00 грн та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000,00 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву, однак його представник адвокат Романків І.М. у судових дебатах виступив з промовою та надав суду для приєднання до справи вказану промову, яка викладена в письмовій формі. Представник відповідача зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, зокрема щодо відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП, а також стягнення з нього на користь позивачки суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 473 553,22 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, просив відмовити за її недоведеністю. При цьому представник відповідача посилався на правовий висновок Верховного Суду, який міститься у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі №753/19288/14-ц , де зазначено, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення. Встановивши відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля, і їх розміру, суди попередніх інстанцій обгрунтовано відмовили у стягненні відповідного відшкодування. Також представник відповідача посилався на постанову Верховного Суду від 25 березня 2019 року в цивільній справі №591/3152/16-ц, де зазначено, що факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачем оплати за його проведення має підтверджуватися актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів . Зазначив, що оскільки автомобіль позивачки відремонтований, до матеріалів справи не долечено документів, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів, тобто актів виконаних робіт, квитанцій про сплату грошових коштів, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеністю . Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 50 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, то представник відповідача зазначив, що позивачкою не вказано та не надано жодних доказів щодо того, яку конкретну значну суму коштів їй довелося відшукувати , та упродовж якого тривалого періоду часу вона була позбавлена можливості користуватися автомобілем. Аналогічно не заслуговують на увагу доводи позивачки про те, що моральну шкоду було завдано також тим, що на момент ДТП в автомобілі перебував її син, невістка та двоє онуків, оскільки показаннями свідка [PERSON] підтверджується лише те, що в транспортному засобі перебували він та діти і ніхто з них не отримав тілесних ушкоджень . Щодо судових витрат понесених позивачкою, зокрема за проведення судової автотоварознавчої екпертизи , то оскільки позов не підлягає до задоволення в частині витрат на ремонт автомобіля, а тому висновок експерта з наведених вище підстав не може бути врахований судом при ухваленні рішення, як належний доказ та відповідно відсутні правові підстави для стягнення з відповідача вказаних судових витрат. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, то вони не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, оскілька позовна заява є невелика за обсягом, всього на чотирьох аркушах, а справа є нескладною за своєю суттю. Окрім того такий вид правничої допомоги, як вивчення та правовий аналіз матеріалів справи в розмірі 4 000,00 грн, який зазначений в розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу не передбачений ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". У судовому\~засіданні представник\~позивачки [PERSON] \~-\~ адвокат\~Ходак С.К.\~позовні вимоги\~ підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~ адвокат\~ Романків\~І.М.\~у судовому засіданні просив позов задовольнити частково, а саме в частині витрат,\~пов`язаних\~ з\~евакуацію \~транспортного засобу\~ з\~ місця\~ ДТП,\~а в\~ решті\~ позовних\~ вимог\~відмовити за\~їхньою \~ недоведеність\~та\~з \~підстав \~наведених \~у \~письмових поясненнях\~ викладених\~ під\~ час\~судових \~дебатів.\~ Крім того представник відповідача зазначив, що відповідачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які просив стягнути з позивачки на його користь. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», явку свого представника в судове засідання не забезпечило, письмових пояснень щодо позову не подало . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 18 грудня 2023 року представник позивачки адвокат Ходак С.К. подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2023 року задоволено клопотання адвоката Ходака С.К. про його участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з приміщення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. 22 грудня 2023 року представник відповідача адвокат Романків І.М. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи . 01 лютого 2024 року судом зареєстровано клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. про витребування доказів у ПрАТ «СК «Євроінс Україна»; про долучення доказів до матеріалів справи - фотознімків пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу позивачки по справі; про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання та його допит як свідка; про призначення судової автотоварознавчої експертизи; про залучення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на \~стороні відповідача\~-\~ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 21 лютого 2024 року судом зареєстровано клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. про долучення письмових доказів до матеріалів справи. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Романківа І.М. про витребування доказів у фізичної особи-підприємця [PERSON] 29 квітня 2024 року на виконання ухвали від 09 квітня 2024 року до суду надійшли письмові докази від фізичної особи-підприємця [PERSON] 31 травня 2024 року представник позивачки адвокат Ходак С.К. подав заяву про долучення до справи належної якості копії протоколу огляду транспортного засобу від 02 червня 2023 року . Клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. від 31 травня 2024 року про витребування доказів в позивачки по справі [PERSON] . Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. про витребування доказів в позивачки по справі [PERSON] 12 серпня 2024 року представник позивачки адвокат Ходак С.К. подав заяву про долучення до справи копії рахунку №1849 від 02 червня 2023 року . Заява представника відповідача адвоката Романківа І.М. від 14 серпня 2024 року про виклик та допит свідка [PERSON] . Клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. від 17 вересня 2024 року про витребування доказів у фізичної особи-підприємця [PERSON] . Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Романківа І.М. про витребування доказів у фізичної особи-підприємця [PERSON] . Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В підготовчому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Романків І.М. просив залишити без розгляду клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, оскільки у відповідача відсутні кошти на її проведення , та про допит свідка [PERSON] 21 січня 2025 року представник відповідача адвокат Романків І.М. подав клопотання про стягненя з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. 19 червня 2025 року судовий експерт Картавов Ю.О. подав заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року задоволено заяву експерта [PERSON] про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції . 25 серпня 2025 року експерт Картавов Ю.О. надав суду письмові роз`яснення до висновку. Фактичні обставини справи Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2023 року, яка набрала законної сили 12 травня 2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Згідно постанови суду, 16 квітня 2023 року о 11 год 06 хв у м. Рогатині по вул. Галицькій, 130 Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Skoda Octavia, номерний знак [NUMBER] , виїжджаючи з прилеглої території, а саме: автозаправної станції, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, створив аварійну ситуацію водію транспортного засобу Chevrolet Bolt, номерний знак [NUMBER] [PERSON] , який рухався по головній дорозі і був змушений різко змінити напрям руху та здійснив з`їзд у кювет, внаслідок чого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження ( т.1 а.с. 10, 147 ). Транспортний засіб Chevrolet Bolt, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності позивачці по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номер [NUMBER] ( т.1 а.с.30, 182 ). Відповідно до копії акта виконаних робіт від 17 квітня 2023 року та копії товарного чека від 17 квітня 2023 року, [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] - 13\~200,00 грн за відшкодування витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу до м.Рівне, вул. М.Старицького,45, СТО " Власт" ( т.1 а.с.7 -8 ). Згідно полісу № 210666522 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , власника транспортного засобу Skoda\~Octavia,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] була застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна», де страхова сума за шкоду заподіяну майну становила 160 000,00 грн, а розмір франшизи - 2 600,00 грн ( т.1 а.с. 142 ). 18 квітня 2023 року водій транспортного засобу Chevrolet Bolt, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» із повідомленням №94846 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, та зазначив такі пошкодження автомобіля: права сторона транспортного засобу, ходова, днище, диски з правої сторони (т.1 а.с.143). До вказаного повідомлення було долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №336465 від 16 квітня 2023 року складений щодо [PERSON] , схему місця ДТП із зазначенням переліку зовнішніх пошкоджень транспортного засобу Chevrolet Bolt, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: передній захисний бампер, праве переднє крило, права сторона автомобіля, подушки безпеки, та фототаблиці з місця події ( т.1 а.с. 145-146,148 ). До матеріалів справи представником відповідача долучено фотознімки пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу Chevrolet Bolt, реєстраційний номер [NUMBER] , які зроблені відповідачем по справі безпосередньо після ДТП ( т.1 а.с. 93-98 ). 18\~ квітня\~2023\~року власник\~ транспортного засобу Chevrolet Bolt, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування ( т.1 а.с.4- 6, 144 ). На підставі протоколу огляду транспортного засобу від 25 квітня 2023 року, де зафіксовані назви деталей, опис пошкодження та тип ремонтної операції було проведено калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet\~Bolt,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , яка складає 319 377,56 грн ( т.1 а.с.149-156 ). Згідно розрахунку №00000017496 суми страхового відшкодування від 01 червня 2023 року та страхового акта №94846/1/2023 від 14 липня 2023 року, складених ПрАТ «СК «Євроінс Україна», розмір страхового відшкодування визначено в сумі 127 400,00 грн із зменшенням на розмір франшизи в сумі 2 600,00 грн ( т.1 а.с. 29, 157, звор. а.с 157 ). На замовлення [PERSON] від 01 червня 2023 року приватним підприємцем , оцінювачем [PERSON] було складено 27 червня 2023 року звіт №108 про оцінку автомобіля Chevrolet Bolt EV , реєстраційний номер [NUMBER] ( т.1 а.с. 189-190 ). Згідно звіту та ремонтної калькуляції загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Bolt EV , реєстраційний номер [NUMBER] складає 492 190,14 грн, а ринкова вартість досліджуваного автомобіля станом на момент пошкодження складала 676 775,08 грн . Огляд об`єкту оцінки проводився 02 червня 2023 року в присутності довіреної особи власника [PERSON] за адресою: м.Рівне, вул. Старицького,45, СТО "Власт" ( т.1 а.с. 170-188, 198-199 ). Відповідно до висновку експерта №387.23ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Chevrolet Bolt EV , реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 09 жовтня 2023 року на замовлення позивачки по справі, вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП та в цінах станом на 16 квітня 2023 року з урахуванням особливостей його стану, які можливо було встановити з наданих замовником вихідних даних, складає 600 953,22 грн , де вартість ремонтно-відновлювальних робіт ( Ср ) складає 21 164,00 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів ( См ) - 30 018,19 грн, вартість нових складових - запчастин , що необхідні для заміни, згідно калькуляції ( Сс ) - 549 771,03 грн. У висновку зазначено, що експертиза виконувалася без огляду досліджуваного автомобіля, в якості вихідних даних використовувалися матеріали надані замовником [PERSON] , зокрема: протокол огляду транспортного засобу від 02 червня 2023 року, складений оцінювачем [PERSON] , дані діагностики ходової частини транспортного засобу від 20 квітня 2023 року, фото пошкодження автомобіля ( т.1 а.с. 11-28 ). Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт [PERSON] підтримав вказаний висновок , зазначив, що його було підготовлено для подання до суду, а також він обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, згідно ст.384 КК України. На запитання головуючого: "чому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, яка зазначена у висновку є значно вищою ніж у звіті складеному оцінювачем [PERSON] .?", експерт роз`яснив, що звіт ФОП [PERSON] виконано без ПДВ, а висновок експерта - з ПДВ ; вартість запасних частин в звіті вибрано з рахунку, а у висновку експерта вибрано з мережі Інтернет, що наведено в додатках до висновку; у звіті до заміни взято лише подушки безпеки, а згідно даних виробника, які наведені в програмному комплексі Audatex при спрацюванні подушки безпеки голови лівої та правої, окрім їх заміни потребують заміни ще й інші елементи: датчик бічної подушки безпеки лівої, датчик бічної подушки безпеки правої, ремінь безпеки передній лівий, ремінь безпеки передній правий, облицювання верхнє А-стояка лівого, облицювання верхнє А- стояка правого, облицювання верхнє В-стояка лівого, облицювання верхнє В-стояка правого . Свідок [PERSON] надав показання про те, що 16 квітня 2023 року він керував транспортним засобом Chevrolet Bolt EV , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності його матері [PERSON] , де на момент ДТП в салоні автомобіля знаходилися його дружина та двоє неповнолітніх дітей. В результаті ДТП автомобіль зазнав значних пошкодженнь, а пасажири отримали значний стрес. Зазначив, що приблизно через два місяці після ДТП він телефонував до водія [PERSON] щодо відшкодування коштів на ремонт автомобіля, однак він відмовився. Транспортний засіб був відремонтований приблизно протягом року з часу коли мала місце ДТП, більшість запчастин було придбано за кордоном, зокрема в США, а тому квитанції та чеки відсутні. В ході ДТП пасажири отримали не значні тілесні ушкодждення, однак за медичною допомогою не зверталися. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Отже під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц . Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень частини другої статті 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20, від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц , від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 . Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24 листопада 2003 року №142/5/2092). Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року в справі №910/3867/16, від 01 лютого 2018 року у справі №910/22886/16. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Встановлені постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2023 року подія і обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб Chevrolet\~Bolt,\~реєстраційний \~номер \~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав механічних пошкоджень та вина у вчиненні ДТП водія транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Окрім того сторонами у справі не оспорюється факт отримання позивачкою [PERSON] від страховика ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 127 400,00 грн. Одним із предметом спору у вказаній справі є відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля, яка визначена у висновку експерта. В своїх запереченнях сторона відповідача зазначає, що висновок експерта №387.23ЕД\~судової автотоварознавчої\~експертизи автомобіля\~Chevrolet\~Bolt\~EV,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ який\~складений 09\~ жовтня\~ 2023\~року \~на \~замовлення позивачки\~ по\~ справі\~ щодо\~вартості \~відновлювального \~ремонту автомобіля\~ \~в \~результаті \~його \~пошкодження \~під \~час ДТП\~ є неналежним доказом , однак суд не погоджується з цим з огляду на таке. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. За змістом статтей 102,106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Частиною 6 статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка посилалася на висновок експерта №387.23ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Chevrolet Bolt EV, реєстраційний номер [NUMBER] , який проведений за її заявою. \~ \~ \~ \~У висновку зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. \~ \~ \~ \~Отже висновок експерта одержаний в порядку, встановленому законом і є належним доказом по справі. \~ \~ \~ \~Одночасно суд\~ звертає\~ увагу\~ на\~ те,\~ що\~в \~судовому засіданні\~сторона відповідача\~відмовилася \~від свого клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, а згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до висновку експерта №387.23ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Chevrolet Bolt EV, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП та в цінах станом на 16 квітня 2023 року з урахуванням особливостей його стану, які можливо було встановити з наданих замовником вихідних даних, складає 600 953,22 грн , де вартість ремонтно-відновлювальних робіт ( Ср ) складає 21 164,00 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів ( См ) - 30 018,19 грн, вартість нових складових - запчастин , що необхідні для заміни, згідно калькуляції ( Сс ) - 549 771,03 грн. Суд також враховує письмові роз`яснення експерта про те, що різниця у вартості відновлювального ремонту між висновком експерта та звітом ФОП [PERSON] зумовлена тим, що в звіті суми зазначені без ПДВ, а у висновку експерта - з ПДВ, вартість запасних частин в звіті вибрано з рахунку, а у висновку експерта - з мережі Інтернет, що наведено в додатках до висновку , а також у звіті оцінювача до заміни взято лише подушки безпеки, однак згідно даних виробника, які наведені в програмному комплексі Audatex при спрацюванні подушки безпеки голови лівої та правої, окрім їх заміни потребують заміни ще й інші елементи. Однак, суд зменшує розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля, який зазначений у висновку експерта на суму податку на додану вартість ( ПДВ ) з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). \~ \~ \~ \~Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. \~ \~ \~ \~Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року у справі № 591/1861/22 . \~ \~ \~ \~Стороною позивача не надано доказів про те, хто був надавачем послуг з ремонту автомобіля Chevrolet\~Bolt\~EV\~,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] і чи є ця особа платником ПДВ , а також немає доказів понесення позивачкою витрат зі сплати ПДВ, а тому суд зменшує розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля на 20 % ПДВ, який розраховано в такий спосіб : 600 953,22 грн - ( 600 953,22 грн х 20% /100 % ) = 480 762,58 грн. \~ \~ \~ \~Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений їй розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без ПДВ) та отриманим страховим відшкодуванням, що складає: 480 762,58 грн - 127 400,00 грн = 353 362,58 грн, а також підлягає стяненню 13\~200,00 грн витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Щодо посилання представника відповідача на висновок, який міститься в постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року в цивільній справі №591/3152/16-ц, про те, що факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачкою оплати за його проведення має підтверджуватися актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів , то суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Практика Верховного\~Суду \~ з\~ цього\~ питання\~є різною,\~ однак\~виходячи \~з \~обставин цієї\~ справи\~ суд\~ застосовує\~висновок,\~ який\~ міститься\~ у\~постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17 , де зазначено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що сторона позивача надала належний та допустимий доказ - висновок судової автотоварознавчої експертизи , складений на її замовлення, а сторона відповідача не спростувала цей висновок, відмовилася від свого клопотання про призначення по справі судової експертизи, тому суд дотримуюсь принципу повного відшкодування шкоди, який закріплений у статті 1166 ЦК України визначає розмір матеріальної шкоди за експертизою на замовлення позивачки із зменшенням розміру на 20% ПДВ. \~ \~ \~ \~Щодо стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав позивачки, суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачка послалася на душевні страждання, пов`язані з пошкодженням її автомобіля, що були викликані необхідністю ремонту транспортного засобу, пошуку коштів на його ремонт та неможливістю тривалий час користуватись ним, а також на те , що в автомобілі були її члени сім`ї та близькі родичі, що призвело до сильного душевного хвилювання, порушення нормального сну та звичайного способу життя . \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що сама по собі обставина пошкодження належного позивачці автомобіля, сам факт ДТП з вини відповідача, її переживання за стан здоров`я своїх близьких родичів, які в цей час були в салоні автомобіля є підтвердженням заподіянння їй моральної шкоди, яка полягала у надмірному хвилюванні, переживанні, потребі докласти додаткові зусилля для організації щоденного життя у зв`язку із неможливістю використовувати транспортний засіб. Однак,

Outcome: partial