Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~ Золотоніського міськрайонного\~ суду Черкаської\~області з\~ позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, в якому просить: - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Свою заяву позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду на старшого сина присуджено стягнення аліментів. У стягненні аліментів на меншого сина судом було відмовлено, оскільки не було надано доказів батьківства відповідача (помилково не додано свідоцтво про народження дитини). Після припинення шлюбних стосунків, будучи на 8 місяці вагітності позивачка разом із старшим сином виїхали за кордон. Там же вона народила меншого сина. Позивачка стверджує, що менший син, проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на дитину та на її утримання в заявленому розмірі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але в позові просила здійснити розгляд справи без її участі. У судове засіданні відповідач не з`явився, але скерував заяву про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2021 [PERSON] перебував з 22.06.2021 р. у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/4602/24 від 03.03.2025 р. шлюб між сторонами розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 03.12.2024 р. та до досягнення дитиною повноліття. Із витягу з реєстру актів про народження, вбачається, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач являється батьком двох малолітніх дітей, на одного з яких вже стягуються рішення суду аліменти в розмірі 1/6 частини доходу відповідача, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання меншого сина [PERSON] , [INFO] , підлягають аліменти в розмірі 1/6 частки платника аліментів, що буде відповідати засадам розумності і справедливості, враховуючи інтереси як дитини, так і платника аліментів. У зв`язку з вище викладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину підлягають до часткового задоволення. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч.2,4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом установлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю. Позивачка не працює, здійснює догляд за дітьми, тому вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що в свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідачем не було надано суду жодних доказів того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання дитини та дружини. Виходячи з принципу справедливості, розумності, враховуючи, що відповідачу присуджено стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання підлягають до задоволення. Враховуючи вимоги\~ст. 430 ЦПК України\~належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2422,40 грн. (1211,20*2), від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: partial