Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 20 лютого 2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З червня 2025 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки. Причиною розлучення є психологічна та емоційна несумісність між нею та відповідачем, що проявляється у формі систематитчних конфліктів, принижень і агресивної поведінки з його боку. За таких обставин, Позивач вважає подальше збереження шлюбу з Відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.06.2025 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що вона категорично не хоче проживати з відповідачем, оскільки він постійно психологічно давить на неї, хоче контролювати її, їй неприємно, коли відповідач намагається бути поруч з нею проти її волі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розлучення, пояснив, що після першого судового засідання (04.08.2025 року) намагався примиритися з позивачкою, але вона категорично проти, не хоче з ним спілкуватися, заблокувала його номер телефону, проте він не хоче розлучатися. Вислухавши позивачку та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між позивачкою та відповідачем шлюб було зареєстровано 20 лютого 2021 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначила в судовому засіданні позивачка з червня 2025 року вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки. Причиною розлучення є психологічна та емоційна несумісність між нею та відповідачем, що проявляється у формі систематитчних конфліктів, принижень і агресивної поведінки з його боку. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позивачка категорично проти спілкування з ним, заблокувала його номер телефону, проте він не хоче розлучатися, тому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, позивачка категорично заперечує спілкування та спільне проживання з відповідачем, як з чоловіком, на примирення не згодна. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved