Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики №7734900 від 30 березня 2024 року в розмірі 68310 грн, витрати на правову професійну допомогу в сумі 6000,00 грн та сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 березня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» (Торгова марка «Creditplus») та [PERSON] було укладено договір №7734900 про надання споживчого кредиту за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства. ТОВ «Авентус Україна» направлено відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №7734900 від 30.03.2024 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом із додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщенні на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки у розмірі 16500 грн. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно графіка платежів, сторони несуть відповідальність за порушення умов кредитного договору. 27.11.2024 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС Україна» було укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, а позивач відповідно набув право вимоги до відповідача. Відповідно до договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 68310 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16500 грн; заборгованість за відсотками становить 43560 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 00 грн; заборгованість за пенею становить 8250 грн. Позивачем було надіслано на останню відому адресу реєстрації відповідача повідомлення про відступлення права вимоги, однак позичальник не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, визначені договором. Позивач скориставшись своїм правом звернувся за отриманням професійної допомоги для можливості правильного формування та подання процесуальних документів до суду. Орієнтовний розрахунок судових витрат складається із сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 09 липня 2025 року відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що єдиним документом, де вказано розмір кредитної заборгованості є Витяг з Додатку №1 до Договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна», разом з тим сам по собі витяг не є достатнім і беззаперечний доказом існування заборгованості. Щодо стягнення відсотків та пені зазначає, що позивачем не надано суду детальний розрахунок заявленої заборгованості, з якого можна було б зробити висновок про період утворення заборгованості, чи сплачувались взагалі кошти відповідачем та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі, та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом, тобто на підставі розрахунку заборгованості та виписки суд був би спроможний самостійної визначити розмір заборгованості. Позивачем долучено копію договору №7734900 про надання споживчого кредиту від 30.03.2024 року, однак не надано будь-яке підтвердження факту зарахування коштів позичальнику. Позивачем не надано розрахунок заборгованості, який мав би бути складений первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна». Також матеріали справи не містять виписки руху коштів по рахунку відповідача як на підтвердження надання вказаних кредитним коштів. Тобто виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними. Відповідно до копії листа ТОВ «Пейтек» № 20250519-419 від 19.05.2025 року, який знаходиться у матеріалах справи, ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про перерахування коштів від ТОВ «Авентус Україна» через систему PayTech на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 року зараховано на карту, маска карти [NUMBER] . Надана позивачем копія листа ТОВ «Пейтек» не містить повних даних та умов визначених договором, зокрема, щодо погодженого сторонами реквізитів електронного платіжного засобу, а саме номер карти [NUMBER] , яка вказана не повністю. Окрім цього, позивач зазначає, що Договір про надання споживчого кредиту було укладено 30.03.2024 року, а згідно листа ТОВ «Пейтек», зазначається, що кошти у сумі 16 500,00 гривень були перераховані за Договором про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 року, тобто за договором, який був укладений за понад два роки до існування Договору № 7734900 про надання споживчого кредиту від 30.03.2024 року. Надані позивачем документи не являються достовірними, належними, та у своїй сукупності достатніми на підтвердження факту виконання позивачем своїх обов`язків за Кредитними договором, оскільки не місять повної інформації про погоджений сторонами у Кредитному договорі номер платіжного засобу на який потрібно перерахувати суму кредиту, а також не містять повної інформації про номер платіжного засобу на який було перераховано суму кредиту. Саме на позивача покладено обов`язок доводити факт надання кредитних коштів відповідачу та наявність належно укладеного договору. Вважає, що існують підстави для прийняття судового рішення про відмову в позові у зв`язку із недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити у його відсутності. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 серпня 2025 року, є дата складення повного судового рішення 02 вересня 2025 року. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Торгова марка «Creditplus») та відповідачем [PERSON] 30.03.2024 року було укладеного Договір про надання споживчого кредиту №7734900. За умовами кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 16500,00 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 1.54% в день та застосовується відповідно до умов, зокрема якщо споживач до 29.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти не менше суми першого платежу, то отримає індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає 2.20% в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2.15% в день. Загальні витрати на дату укладення договору складають 130680 грн за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 127413 грн за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 147180 грн за стандартною ставкою за весь період користування кредитом, 143913 грн становить ставка з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. Дати надання кредиту 29.03.2024 року або 30.03.2024 року. Договором передбачено штраф у розмірі 495 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 165 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, встановлено суму кредиту 16500,00 грн, строк кредитування 360 днів, мета отримання - споживчі (особисті) потреби. Спосіб надання: переказ кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. 30.03.2024 року о 19.49 год на кредитний рахунок відповідача (маска картки [NUMBER] ) на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 2022-01-19, від ТОВ «Пейтек» було успішно перераховано кошти у розмірі 16500,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС Україна» 44351272, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» за вих. №20250519-419 від 19.05.2025 року. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16500,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором №7734900 від 30.03.2024 року, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 68310 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16500,00 грн; заборгованість за відсотками становить 43560,00 грн.; штраф становить 8250 грн. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1,2 ст. 1056-1 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 27.11.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за Кредитним договором №7734900 від 30.03.2024 року, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 68310,00 грн., з яких 16500,00 грн. сума заборгованості за тілом, 43560,00 сума заборгованості за відсотками, 8250,00 штраф. 08.04.2025 року за вих. №3617001271-АВ представником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача досудову вимогу. Згідно п. 1.3 Договору факторингу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в строк десять робочих днів з моменту укладання договору повідомляє боржників про відступлення права вимоги до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №7734900 від 30.03.2024 року з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в електронній формі, кошти відповідачу було перераховано на його кредитний рахунок у розмірі 16500,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК», який надає платіжні послуги. Вказана платіжна послуга надається на підставі договору №190122-1 від 2022-01-19, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК», тобто вказаний договір укладений для організації здійснення переказу грошових коштів в загальному, а не щодо конкретного кредиту відповідача. Судом встановлено, що позикодавець виконав свої вимоги у повному обсязі, твердження відповідача про відсутність доказів перерахування коштів спростовані наданими стороною позивача та дослідженими в судовому засіданні доказами. Твердження позивача про те, що суду не надано детальний розрахунок заявленої заборгованості, є помилковим, оскільки в матеріалах справи наявна Картка обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором №7734900 від 30.03.2024 року, позичальник [PERSON] , складена первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС Україна». Враховуючи наведене судом встановлено період утворення заборгованості та відсутність платежів, внесених відповідачем на рахунок погашення заборгованості. Договором визначено термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом, однак відповідач кредит у вказаній сумі не повернув, продовжував користуватися кредитними коштами, ТОВ «АВЕНТ УКРАЇНА» відповідно до умов договору, з якими погодився відповідач та який підписав електронним підписом одноразового ідентифікатора, нарахував проценти за користування кредитом за передбаченою у договорі ставкою, і таке нарахування відповідає вимогам ЦК України та умовам Договору. Враховуючи вищенаведене та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 68310,00 грн. заборгованості за кредитним договором. Доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовані в судовому засіданні, відповідачем не надано підтверджень належного виконання ним кредитного зобов`язання та не повернуто коштів кредитору у строки визначені договором про споживчий кредит. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.3 ст.137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.04.2024 року укладений між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» надано наступну професійну правничу допомогу: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 2,5 год; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2.5 год; формування додатків до позовної заяви 1 год., консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 1 год, загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6 000,00 грн. У зв`язку з наведеним, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved