Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичні значення, а саме: проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Нещеретове, Білокуракинського р-ну, Луганської обл., та [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в період з 25.03.2020 року по [INFO] ; батьківства [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова; внести до актового запису № 681 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова, складеного 09.06.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зміни, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] . Мотивувала заяву\~тим,\~що в\~період з\~26.03.2020\~року до\~19.10.2022\~року [PERSON] \~проживала однією\~сім`єю без\~реєстрації шлюбу\~із [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Між ними\~були відносини\~як чоловіка\~та жінки,\~оскільки вони\~вели спільний\~бюджет та\~домашнє господарство,\~піклувалися один\~про одного,\~проводили спільно\~час,\~спілкувалися з\~родичами та\~друзями один\~одного,\~що підтверджується\~спільними фотознімками.\~Спочатку вони\~жили в\~житловому будинку\~ [PERSON] \~за місцем\~його реєстрації\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~Під час\~спільного проживання\~ [INFO] у\~заявника та\~ [PERSON] \~народилася спільна\~донька [PERSON] .\~Батьки виховували\~спільну доньку,\~піклувалися про\~неї.\~Так як\~ [PERSON] \~знаходилася у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною,\~сім`ю повністю\~забезпечував [PERSON] .\~З 24\~лютого 2022\~року до\~13\~березня 2022\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~разом з\~донькою переїхали\~проживати до\~батьків останнього\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~У зв`язку\~із окупацією\~Луганської області\~заявниця,\~ [PERSON] \~та його\~батьки вимушені\~були покинути\~свою домівку,\~стали внутрішньо\~переміщеними особами\~та переїхали\~жити до\~с.\~Верхня Білка,\~Львівського р-ну\~Львівської обл.\~В серпні\~2022\~року [PERSON] \~поїхав на\~військові навчання\~в Одеську\~область,\~так як\~проходив службу\~в ГУ\~ДСНС України\~в Луганській\~області.\~Після завершення\~навчання він\~у вересні\~2022\~року переїхав\~до м.\~Києва,\~і продовжив\~там проходити\~службу.\~Протягом цих\~двох місяців\~заявниця з\~донькою та\~ [PERSON] \~неодноразово приїжджали\~до [PERSON] ,\~проводили спільно\~час як\~родина. 24 вересня 2022 року [PERSON] та [PERSON] дізналися, що остання знову вагітна. [PERSON] відразу визнав зачату ним та [PERSON] дитину своєю, про це вони повідомили батьків. [PERSON] піклувався про заявницю, турбувався про стан її здоров`я, цікавився самопочуттям, чекав народження дитини. 19 жовтня 2022 року під час виконання завдання з обстеження повітряних ліній електропередач 330 кВТ «Зміїв ТЕС Слов`янськ ТЕС» на ділянці поблизу с. Явірське Ізюмського р-ну, Харківської обл., оперативний автомобіль, в якому серед інших піротехніків був [PERSON] , здійснив наїзд на протитанкову міну, внаслідок чого стався вибух. [PERSON] та ще один співробітник загинули на місці, що підтверджується актом № 13 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків від 08 листопада 2022 року. [INFO] [PERSON] в м. Львові народила сина [PERSON] . Так як заявниця та [PERSON] на момент смерті останнього не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька їх спільного сина у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданого 09 червня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказано відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме ім`я та по батькові батька дитини записано зі слів матері, а прізвище дитини зазначено таке ж, як і матері. Тобто в актовому записі № 681 від 09 червня 2023 року про народження [INFO] [PERSON] , батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] 27 липня 2023 року заявниця змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що стало підставою для внесення змін до актового запису № 681 від 09 червня 2023 року про народження [PERSON] та змінення його прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З огляду на викладене, просила заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою від 27 листопада 2023 року заяву залишено без руху, заявнику надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 03 січня 2024 року представником [PERSON] [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки описані в ухвалі. Ухвалою від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розпорядженням № 31 від 16 квітня 2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Пустомитівського районного суду Львівської області визначено головуючого суддю Мусієвського В.Є. 30 травня 2024 року представником [PERSON] [PERSON] подано заяву про виклик та допит в якості свідків [PERSON] і [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 16 грудня 2024 року заяву представника [PERSON] [PERSON] про виклик та допит свідків задоволено. 26 грудня 2024 року від свідка [PERSON] до суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке задоволено ухвалою від 15 січня 2025 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є рідним братом померлого [PERSON] , [INFO] . Повідомив, що його брат проживав без реєстрації шлюбу із заявницею та у них народилось двоє дітей. Свідок [PERSON] повідомив, що є сусідом заявниці та знайомим померлого [PERSON] , [INFO] . Вказав, що у них народилося двоє дітей. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі, однак обґрунтованих пояснень не надала. Ухвалою від 15 січня 2025 року заяву [PERSON] залишено без розгляду. Постановою Львівського апеляційного суду від 12.06.2025 року скасовано ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 10.07.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано матеріали цивільної справи. 04.08.2025 року представником заявника [PERSON] подано клопотання про долучення висновку про біологічну спорідненість № 39125914 від 01.08.2025 року. В судовому засіданні 27.08.2025 року представник [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила такі задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кондрашова О.М., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, однак 15 липня 2024 року подала клопотання, згідно мотивів якого просила проводити розгляд справи у її відсутності. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.08.2025 року, є дата складення повного судового рішення 04.09.2025 року. Заслухавши пояснення та думку присутніх сторін, розглянувши матеріали цивільної справи і докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.12.2020 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041279567 від 06.09.2023 року вбачається, що 09.06.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 681 про народження [INFO] [PERSON] , матір`ю якого вказано [PERSON] , а батьком у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України записано [PERSON] 06.09.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 1 про зміну прізвища дитини на « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 27.07.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з довідок № 1321-7001819303 від 09.06.2023 року, № 1321-7001716837 від 13.02.2023 року, № 1321-7001716890 від 13.02.2023 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взяті на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою [ADDRESS] . З акту № 13 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків від 08.11.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] близько 12 год. 45 хв. під час виконання завдань з обстеження повітряних ліній електропередач 300 кВТ «Зміїв ТЕС Слов`янськ ТЕС» на ділянці поблизу с. Явірське, Ізюмського р-ну, Харківської обл., в результаті вибухової травми, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій, смерть якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.1995 року Красномайською сільською радою Бахчисарайського району АР Крим, батьками [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , є [PERSON] ( [PERSON] ), [PERSON] ( [PERSON] ). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.10.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України. Зі змісту ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 2 передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Частинами 1 та 3 статті 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Як вбачається з висновку про біологічну спорідненість № 39125914 від 01.08.2025 року між [PERSON] , [INFO] , та його дідусем [PERSON] , [INFO] , ймовірність спорідненості складає 99,57474261%. На підставі ст.3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975, ратифікованої Україною 14.01.2009 року, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду. Під час розгляду справи судом отримані достатні докази, які підтверджують факт того, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженець с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова, оскільки за результатами проведення тесту на біологічну спорідненість між малолітнім та батьком померлого [INFO] [PERSON] , ймовірність спорідненості складає 99,57474261%. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення в судовому порядку факту батьківства [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова, та підстав для внесення до актового запису № 681 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 09.06.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, змін. Водночас, заявник просить внести до актового запису № 681 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова, складеного 09.06.2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зміни, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] . При цьому слід зазначити, що суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб`єктів владних повноважень, або ж підміняти їх. Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року, згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, так само й з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Отже, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та перебирати на себе його повноваження, зокрема вносити в актові записи зміни. Відповідно до п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно із п. 2.16.7. вказаних Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Крім того, відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, рішення суду про встановлення факту батьківства є достатньою підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження та для видачі нового свідоцтва про народження. Що стосується заявленої вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Нещеретове, Білокуракинського р-ну, Луганської обл., та [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в період з 25.03.2020 року по 19.10.2022 року, слід зазначити наступне. На підтвердження заявлених вимог стороною заявника долучено роздруківки переписок у мессенджері та фотографій спільного проведення часу померлого [PERSON] та [PERSON] . Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року по справі № 129/2115/15-ц зазначив, що для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Вказані обставини судом не встановлено, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2024 року у справі № 750/728/21 міститься висновок, що реєстрація місця проживання позивача та його колишньої дружини за однією адресою, за відсутності інших доказів у їх сукупності про їх спільний побут, не може бути доказом факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини. Колегія суддів погодилась з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вказані позивачем обставини на обґрунтування позовних вимог, а саме спільний відпочинок, спільні світлини зі свят та відпочинку, самі по собі, без доведення належними доказами факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між позивачем та його колишньою дружиною склались та мали місце протягом вказаного хронологічного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16 міститься висновок, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше. В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вказане відображено у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі № 466/3769/16-ц. Стороною заявника не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження ведення зі [PERSON] із померлим [INFO] [PERSON] спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також спільного проживання. Показами свідків та роздруківками фотографій вказаних обставин не встановлено, оскільки такі у відповідності до викладеного вище не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та такі згідно викладеного вище не можуть братися судом за основу рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю. Долучені до матеріалів цивільної справи роздруківки фотографій не підтверджують факту проживання [PERSON] із померлим [INFO] [PERSON] однією сім`єю, оскільки зі змісту заяви та встановлений в судовому засіданні обставин вбачається, що [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , натомість [PERSON] перебував в Одеській, Луганській та Київській областях, а доказів на підтвердження ведення спільного побуту та проживання однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , суду не надано. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які покликалась заявник у поданій заяві в цій частині, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю слід відмовити. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити частково та встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Красний Мак, Бахчисарайського р-ну, АР Крим, який помер [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львова.

Outcome: partial