Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Медіа», Громадської організації «Донецький інститут інформації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-аналітичне агентство «Остро», Громадської організації «Центр досліджень соціальних перспектив Донбасу», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська прес-група», [PERSON] , Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , юридична особа - Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламное агентство «Индекс 20», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамблер групп», [PERSON] , юридична особа -Google LLC, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл», [PERSON] , Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], [PERSON], [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову на стороні відповідачів [INFO]: [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2022 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Медіа», Громадської організації «Донецький інститут інформації», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-аналітичне агентство «Остро», Громадської організації «Центр досліджень соціальних перспектив Донбасу», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська прес-група», [PERSON] , Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , юридична особа - Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламное агентство «Индекс 20», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамблер групп», [PERSON] , юридична особа - Google LLC, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл», [PERSON], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], Власника веб-сайту/реєстранта доменного імені [INFO], [PERSON], [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову на стороні відповідачів [INFO]: [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, виділивши в окреме провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «УП Медіа», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію. Предметом позову, що надійшов на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, є визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію, поширену про нього [INFO] на веб-сайті «[INFO]» у публікації під назвою: « [INFO] » за посиланням: [INFO] з одночасним зобов`язанням [PERSON] видалити спірну публікацію із вказаного веб-посилання, стягнення із співвідповідачів на користь [PERSON] моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовані таким. [PERSON] (є суддею у відставці, доктором юридичних наук, займається науковою та викладацькою діяльністю, є автором наукових праць, заступником голови правління Громадської організації «Всеукраїнська асоціація суддів у відставці», адвокатом, щодо якого протягом декількох років на різних веб-сайтах ведеться активна брудна кампанія по розповсюдженню недостовірної інформації про те, що він в стані алкогольного сп`яніння убив двох дітей, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Така поведінка осіб, відповідальних за розповсюдження інформації в мережі Інтернет, заподіює позивачу значну шкоду, а її зберігання в мережі Інтернет за активними інтернет-посиланнями продовжує підтримувати негативну репутацію [PERSON] , порушує особисті, професійні та інші соціальні зв`язки. Залишення цієї недостовірної інформації за первісними посиланнями породжує суспільний осуд позивача на основі неправдивої інформації про факти та події, які, в дійсності, ніколи не відбувались насправді. Оскільки у такий спосіб продовжує заподіюватися шкода честі, гідності та діловій репутації позивача, останній вважає за необхідне звернутись до суду з цим позовом, зважаючи на таке. [INFO] на веб-сайті «[INFO] було опубліковано статтю з недостовірною інформацією про Позивача під назвою: « [INFO] ». Ця інформація поширена за посиланням: [INFO]. В опублікованій статті зазначено, зокрема, таке: «В 2004 году в Донецке пьяный судья [PERSON] на своем автомобиле судьей административного суда сбил насмерть двоих детей, но избежал уголовной ответственности и с 2009 года стал судьей [INFO]... ...Еще занимая должность судьи Киевского райсуда г. Донецка в 2004 году, находясь в состоянии алкогольного опьянения, [PERSON] совершил в Донецке ДТП, в результате которого погибли двое детей», - говорится в открытом письме к нардепам. По информации общественников, донецкий судья долгое время находился под следствием, однако «материалы уголовного дела так и не были переданы в суд. В то же время, подать иск и пожаловаться на правонарушения было уже некому: мать и отец убитых детей долго не прожили». Автор цієї публікації Позивачу не відомий, встановити його неможливо. Згідно з даними Довідки Центру компетенції № 17-27/2022-Д від 19.01.2022 на цьому веб-сайті розміщені, зокрема, окрема, наступні ідентифікатори шеф: [PERSON] (далі - Відповідач 16). Однак ці ідентифікатори, наведені на веб-сайті [INFO], однак ці ідентифікатори не дають змоги встановити власника сайту. Позивач зазначає, що розповсюджені у мережі Інтернет відмості є інформацією про факт, тобто про конкретну подію, дійсність якої можна перевірити, а не оціночним судженням (припущенням, суб`єктивною думкою, оцінкою тощо). Стверджує, що такого факту, як ДТП за участю Позивача, в результаті якого загинули діти не існувало, так само, як і того факту, що стосовно [PERSON] коли-небудь порушувалась кримінальна справа. Наголошує на тому, що стосовно позивача ніколи не порушувались кримінальні справи, він не має судимості. Звертає увагу на те, що поширена відповідачами інформація є негативною і неправдивою. Відповідачі фактично звинуватили позивача у вчиненні злочину. При цьому, у поширених ними публікаціях вони не посилаються на джерело своєї обізнаності з конкретною вказівкою (посиланням) на таке першоджерело, а самі безапеляційно стверджують про те, що [PERSON] вчинив злочин. Захист честі, гідності та ділової репутації [PERSON] шляхом визнання поширеної ними інформації недостовірною з одночасним видаленням її з відповідних веб-посилань та стягнення з них заподіяної позивачу моральної шкоди, не суперечитиме нормам чинного цивільного законодавства України, припинить триваюче правопорушення, дозволить повною мірою реалізувати право позивача на ефективний судовий захист його честі, гідності та ділової репутації, а отже у вичерпний спосіб захистити його права. Тим більше, що право на вилучення недостовірної інформації є конституційною гарантією, закріпленою в Основному Законі нашої держави. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, просить суд врахувати характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач у зв`язку з приниженням його честі, гідності та ділової репутації внаслідок поширення стосовно нього недостовірної інформації. Тому, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також кількості співвідповідачів у цій справі, тривалості заподіяння шкоди такими публікаціями, характеру спірної інформації, розмір моральної шкоди у цій справі оцінює у 500 000 грн., який вважає необхідним та достатнім та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку у рівних частинах. Проте, в подальшому, позивач в додаткових письмових поясненнях від 13.01.2023 зазначив, що у зв`язку із тим, що первісний позов було роз`єднано, а всього співвідповідачів у первісному позові було визначено 30 осіб, то з відповідача у цій справі - повинна бути стягнута моральна шкода у розмірі 16 667,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 01.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2022 за клопотанням представника позивача постановлено: -витребувати від реєстратора - Epik Holdings Inc (1100 Bellevue Way NE, Ste 8A-601, Bellevue WA 98004, e-mail: abuse @epik.com) інформацію про реєстранта доменного імені [INFO] (якщо це фізична особа - прізвище, ім`я, по батькові, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер засобу зв`язку; якщо це юридична особа - найменування, ЄДРПОУ, юридична адреса, номер засобу зв`язку); -витребувати від хостинг-провайдера - Cloudflare, Inc. (101 Townsend Street, San Francisco, CA, 94107, US, e-mail: abuse@cloudflare.com) інформацію про реєстранта доменного імені [INFO] (якщо це фізична особа - прізвище, ім`я, по батькові, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер засобу зв`язку; якщо це юридична особа - найменування, ЄДРПОУ, юридична адреса, номер засобу зв`язку); -звернутись до уповноваженого органу Сполучених Штатів Америки - Office of International Judicial Assistance U.S. Department of Justice (1100 L Street, NW, Room 8102 Washington, D.C. 20005 United States of America) через Міністерство юстиції України з проханням про витребування інформації у компанії Cloudflare, Inc. (101 Townsend St. San Francisco, CA 94107, USA) та компанії Epik Holdings Inc (1100 Bellevue Way NE, Ste 8A-601, Bellevue WA 98004). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 відмовлено у забезпеченні позову. Ухвалою від 23.07.2024 поновлено провадження у справі у зв`язку із виконання судового дорученням про надання правової допомоги. 23.09.2024 представник позивача подав клопотання про долучення доказів - постанови Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 361/3910/19. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2025 за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП - невідомий), встановлено відповідачу строк для надання відзиву, підготовче судове засідання відкладено. Ухвалою від 16.05.2025 (протокольною) закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 29.08.2025 В судовому засіданні, яке відбулось 29.08.2025, представник позивача адвокат Ямнюк В.В. проти винесення заочного рішення не заперечувала. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила про наявність процесуальних витрат, докази яких надасть після ухвалення судом рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, правом надання відзиву не скористався. Третя особа також у судове засідання не з`явилася, заяви по суті справи не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. В цьому судовому засіданні суд перейшов до стадії ухвалення рішення. На підставі абз. 2 ч. ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 08.09.2025. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] на веб-сайті «[INFO]» [INFO] було опубліковано статтю щодо позивача під назвою (мовою оригіналу): « [INFO] оказался пьяным убийцей, избежавшим наказания». Ця інформація поширена за посиланням: [INFO]. В опублікованій статті зазначено, зокрема, таке: «В 2004 году в Донецке пьяный судья [PERSON] на своем автомобиле судьей административного суда сбил насмерть двоих детей, но избежал уголовной ответственности и с 2009 года стал судьей [INFO]... ...Еще занимая должность судьи Киевского райсуда г. Донецка в 2004 году, находясь в состоянии алкогольного опьянения, [PERSON] совершил в Донецке ДТП, в результате которого погибли двое детей», - говорится в открытом письме к нардепам. По информации общественников, донецкий судья долгое время находился под следствием, однако «материалы уголовного дела так и не были переданы в суд. В то же время, подать иск и пожаловаться на правонарушения было уже некому: мать и отец убитых детей долго не прожили» (т. 1 а.с. 85, 120-122) Відомості про автора публікації та власника сайту на момент звернення до суду не були відомі. Згідно з отриманими відомостями від реєстратора Epik Holdings Inc (1100 Bellevue Way NE, Ste 8A-601, Bellevue WA 98004, e-mail: abuse @epik.com) власником сайта є особа на імя [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 59, 161- зворот). З рішення Луцького міськрайнного суду Волинської області від 13.12.2023 вбачається, що [PERSON] , який мешкає за цією ж адресою, був відповідачем у справі № 761/6089/22, яка стосувалася поширення аналогічної недостовірної та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформації 28.01.2017 на веб-сайті «[INFO]» ( т. 2 а.с. 169 - зворот - 172). Згідно з рекомендаціями, викладеними у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу (ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Із наданих суду доказів вбачається, що інформація аналогічного змісту була також поширена народним депутатом України [PERSON] в ході пленарного засідання Верховної Ради України [INFO] зі звинуваченням [PERSON] у вбивстві двох дітей внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказані висловлювання народним депутатом Верховної Ради України [PERSON] стали підставою для звернення [PERSON] до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2019 у справі №361/3910/19 позов [PERSON] задоволено та визнано інформацію народного депутата України [PERSON] , оприлюднену в ході пленарного засідання Верховної Ради України [INFO] наступного змісту: «В стані алкогольного сп`яніння на автомобілі вбив двох дітей 10 і 12 років. Мати цих дітей наклала на себе руки - повісилась. Батько вмер від серцевого нападу. Кримінальна справа яка була порушена по ньому, була закрита, і ви тут жахнетесь від чого - у зв`язку з тим що потерпілих немає» - недостовірною та такою, що ганьбить честь гідність та ділову репутацію [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 23.02.2023 рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 23.07.2024 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 23.02.2023 залишено без змін (а.с. 119-137). Також судовим рішенням у справі № 361/3910/19 встановлено, що [PERSON] є суддею у відставці, здобув науковий ступінь доктора юридичних наук. Вказане підтверджується і наданими позивачем доказами (т. 1 а.с.19, 102). Вищезгаданим судовим рішенням встановлено, що оголошена депутатом Верховної Ради [PERSON] інформація містить стверджувальні вислови, які вказують на вчинення позивачем дій, які чинним законодавством кваліфікуються як злочин, що в свою чергу, дискредитує його, зокрема як суддю, формуючи відповідну негативну оцінку його дій з точки зору дотримання закону. Розглядаючи справу №361/3910/19 суд дійшов висновку, що відповідачем не надано допустимих та належних доказів правдивості відомостей, висловлених під час засідання Верховної Ради України. Рішенням Луцького міськрайнного суду Волинської області від 13.12.2023 № 761/6089/22 встановлено, що [PERSON] , як власник домену [INFO], [INFO] на веб-сайті «[INFO]» в публікації під назвою: « [INFO] » поширив аналогічну інформацію, яка визнана судом недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію. На підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім того, надані позивачем докази - відповідь Офісу Генерального Прокурора від 14.06.2022 №2 5/3-555вих-22 та Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки від 22.11.2022 № 330аз/27/01/2-2022 вказують на недостовірність викладених фактів у статті, що розміщена на веб-сайті, власником якого є відповідач (т. 1 а.с. 167, 171). Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно із ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. У вищезгадані Постанові Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 роз`яснюється, що фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 6 Постанови, позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Відповідно до п. 15 Постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Щодо факту поширення інформації, то під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Перевіряючи обґрунтованість доводів позовної заяви, суд доходить висновку, що наведена інформація не є оціночними судженнями автора, оскільки прямо звинувачує позивача у скоєнні кримінального правопорушення. За таких обставин суд вважає інформацію, викладену у публікації за посиланням: [INFO], на веб-сайті [INFO], власником якого є відповідач, недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача, саме порочить честь, гідність та ділову репутацію. Цивільним Кодексом України встановлені такі способи захисту права порушеного особистого немайнового права, пов`язаного із поширенням недостовірною інформації та такої, що порочить честь, гідність та ділову репутацію: спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК). Зокрема ч. 2 ст. 278 ЦК України визначає якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити тираж газети, книги тощо з метою його знищення. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Отже, тлумачення частини другої статті 278 ЦК України свідчить, що з метою захисту особистого немайнового права, законодавець допускає застосування різних способів захисту. У разі поширення інформації в мережі Інтернет, яка порушує особисте немайнове право особи, вимога про видалення статті з мережі Інтернет є належним способом захисту. Аналогічна правова позиції викладена у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 748/2794/20 та від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/10624/21. Отже, враховуючи, що спосіб захисту порушеного права має бути ефективним, наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача видалити недостовірну інформацію з веб-сайту у мережі Інтернет, власником якого є відповідач. Що стосується відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 вказаної норми визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру заподіяної відповідачем позивачу моральної шкоди шляхом поширення недостовірної інформації, суд враховує зміст такої інформації, її поширення серед значної кількості людей, а тому її наявність у мережі Інтернет та подальше поширення, зокрема з трибуни Верховної Ради, дійсно призвела до приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, що завдало йому значної моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до Шевченківського районного суду м. Києва з первісним позовом до 30 відповідачів позивач сплатив 17863,20 грн судового збору за вимоги немайнового характеру та 5000 грн - за вимоги про відшкодування моральної шкоди. За наведеного з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 762,10 грн (з розрахунку (17863, 20 + 5000) : 30).

Outcome: approved