Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.12.2020 року [PERSON] уклав з Банком кредитний договір A507CT155101068571, відповідно до якого позивачем було надано кредит в розмірі 90000,00 грн. зі сплатою процентів за користуванням кредиту у розмірі 50% щорічно. Відповідач свої зобов`язання по сплаті кредиту не виконав у зв`язку з чим станом на 04.06.2025 року виникла заборгованість в загальному розмірі 145939,74 грн., яка складається із загальної заборгованості по тілу кредиту 81771,08 грн. та заборгованості за процентами 64168,66 грн. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 145939,74 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 червня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 01 липня 2025 року в провадження суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , у якому останній зазначає, що визнає суму боргу частково, а саме у розмірі 33006,30, з огляду на наступне. 10.04.2019 року відповідачем була підписана власноруч Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, однак заяву №A507CT155101068571 та Паспорт споживчого кредиту не підписував. Окрім того, вищевказані документи мають розбіжність у часі, адже Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку була підписана 10.04.2019 року, в той же час заява №A507CT155101068571 та Паспорт споживчого кредиту сформована 29.12.2020 року та не містить доказів підписання у вигляді ОТП-паролю. Надана виписка про рух коштів підтверджує факт внесення коштів в якості повернення кредиту у сумі 56993,70 грн. у зв`язку з чим [PERSON] визнає суму боргу у розмірі 33006,30 грн., в іншій частині позовних вимог просить відмовити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в провадження суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором, а також положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 525, 526\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст.\~627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року відповідач власноруч підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у якій погодився, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом підтвердив, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі (а.с.6). У паспорті споживчого кредиту "Швидка готівка" від 29 грудня 2020 року визначені основні умови кредитування відповідно до яких: тип кредиту - беззалоговий; сума кредиту 90000,00 грн.; строк кредитування - 60 місяців; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка 50%; тип процентної ставки фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту 248556,59 грн. (а.с. 4 з/б-5). Вказаний паспорт підписаний відповідачем шляхом накладення простого електронного підпису за ідентифікатором за номером телефону, який він вказував у вищезгаданій Анкеті-заяві. Також [PERSON] підписав заяву клієнта №A507CT155101068571 від 29.12.2020 року, яка містить аналогічні умови кредитування вказані у Паспорті споживчого кредиту. Дану заяву відповідач підписав шляхом накладення простого електронного підпису за ідентифікатором за номером телефону (а.с.7 з/б). Позивач АТ «Акцент-Банк» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 90000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 29.12.2020 року, а також випискою по кредиту [PERSON] (а.с.10 з/б-13). Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 04 червня 2025 року становить 145939,74 грн., з яких: 81771,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64168,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.8 з/б-10). У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних. Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Частиною 1 ст.\~14\~цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 12\~цього Закону визначено форми підписання електронного правочину: - електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої статті 639\~ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку підписана відповідачем власноручно, а Паспорт споживчого кредиту та заява клієнта №A507CT155101068571 підписані відповідачем шляхом накладення простого електронного підпису за ідентифікатором за номером телефону. Отже, суд доходить висновку, що між АТ «А-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав грошові кошті у безготівковій формі на платіжну картку. Суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що Заява клієнта та Паспорт споживчого кредиту ним не підписувалися, оскільки наданий позивачем кредитний договір та додатки до нього містять електронний підпис відповідача за допомогою цифрового ідентифікатора, що відповідає нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] не надав доказів в обґрунтування своїх заперечень факту підписання 29.12.2020 вищевказаних документів. Окрім того, надані кредитні кошти відповідач отримав саме 29.12.2020 на його платіжну картку, що ним не заперечується, а тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання та не спростування відповідачем доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 145939,74 грн., з яких 81771,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64168,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved