Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюб із відповідачем розірваний 12.05.2020 року. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З початком повномасштабного вторгнення в Україну [PERSON] повністю припинив спілкування із донькою. З 2021 року по 2023 роки відповідач, на виконання рішення суду, сплачував аліменти у мінімальному розмірі. Весь тягар фінансового утримання доньки був на ній. Із повноліттям доньки відповідач не сплачує аліменти на її утримання, добровільно жодним чином не допомагає, не спілкується. Донька з 2020 року навчається у Республіці Польща, про що йому відомо, бо на той час ще було мінімальне спілкування. Наразі вона є ученицею 4 класу загальноосвітнього ліцею м. Пулави Польща. Окрім того, донька проживає у квартирі, яку орендує у приватної особи. Витрати у повному обсязі на сплату квартири несе вона, як її мати. Так, оренда квартири складає 1200 злотих та додаткові витрати на її утримання (абоноплата, комунальні послуги) ще 600 злотих, тобто квартира їй обходиться близько 20 000 грн. на місяць. Вона також оплачую її додаткові заняття англійською та польськими мовами щомісячно, перераховує кошти на харчування, одягає - це ще додаткових як мінімум 15 000 - 20 000 грн. на місяць, залежно від потреб в одязі, взутті тощо. Донька не може ще працювати для самостійного забезпечення себе, а тому потребує матеріальної допомоги. Вона, як і відповідач, теж має свою сім`ю, неповнолітнього сина, тому вважає, що відповідач зобов`язаний продовжувати утримувати свою повнолітню доньку до закінчення її навчання у ліцеї. Вважає, що обопільне матеріальне підтримання їх доньки дозволить їй успішно закінчити ліцей і вступити до університету. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, із донькою не спілкується зовсім, не цікавиться її життям, її здоров`ям, із днем народження не вітає. Вона у неї єдина матеріальна та моральна підтримка та має законодавче обмеження на виїзд за кордон. Дніпро - місто, яке наближене до прифронтової зони, часті прильоти шахедів та балістики. У разі нещасного випадку, її донька зовсім залишиться без матеріальної підтримки і просто не зможе закінчити навчання. Просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6частини всіх його доходів щомісячно до закінчення терміну навчання у ліцеї, а саме до 30.06.2025 р. від дня пред`явлення позову. Ухвалою суду від 05.11.2024 р. по справі відкрито провадження в спрощеному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] , надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2005 року по лютий 2010 року. Від цього шлюбу у них є повнолітня донька [PERSON] , [INFO] . На виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 р. ним на користь [PERSON] сплачувалися аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.08.2020 року, хоча до цього часу він сплачував аліменти добровільно, за домовленістю сторін. При цьому, під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] навчається, а отже і проживає у Республіці Польща. Наразі йому не відомо де навчається його донька [PERSON] та чи проживає вона разом із своєю матір`ю [PERSON] , оскільки між ними спілкування відсутнє. Позивач офіційно працевлаштована, працює на посаді судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, а отже має достатній стабільний дохід. На даний час він проживає однією сім`єю із [PERSON] із якою у них є двоє спільних малолітніх дітей: син [PERSON] , 2019 року народження та донька [PERSON] 2020 року народження. У зв`язку із нинішньою економічною ситуацією внаслідок військової агресії проти України [PERSON] наразі перебуває у відпустці без збереження заробітної плати і разом із двома малолітніми дітьми знаходиться на його утриманні. Окрім того, він також фінансово допомагаю своїй матері [PERSON] , 1961 року народження, яка є особою похилого віку оскільки досягла пенсійного віку, має низку хронічних невиліковних захворювань і окрім пенсії у мінімальному розмірі, інших джерел доходу немає. З огляду на викладене, у нього мають залишитися кошти для утримання себе, двох моїх малолітніх дітей, непрацюючих дружини та матері, а також забезпечення їх необхідними продовольчими та побутовими товарами, сплати комунальних послуг, придбання ліків тощо. Просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з огляду на відсутність підстав для задоволення заявлених у ній вимог. У своєй відповіді на відзив позивачка [PERSON] зазначила, що відповідач зовсім не цікавиться життям своєї доньки: як і де вона живе, який стан її здоров`я тощо. Щодо хворої матері, яка нібито перебуває на його утриманні зазначає, що його матір не є членом його родини, про що засвідчують його декларації уповноваженої особи, які він щорічно подає до НАЗК. Окрім того, відповідач вводить суд в оману щодо фінансового стану матері, оскільки у 2020 році [PERSON] у своїй щорічній декларації про доходи за 2019 рік вказав, що проживає у квартирі, яка належить його матері [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, задекларована квартира загальною площею 57,5 кв. м. у [ADDRESS] придбана саме [PERSON] за 513\~360, 00 грн. у новобудові і вона є єдиним власником. Маніпулювання відповідачем про утримання ним своєї матері є лише черговим способом ухилення від відповідальності. Вона теж має батьків, обох 1958 р.н., але це надає їй підстав для обґрунтування підстав не утримання своєї доньки. До того за даними із відкритих джерел, тієї ж декларації, відповідач разом із сім`єю (без своєї матері) упродовж 2022-2023 років виїхав до Канади, де проживав майже два роки і не працював офіційно. Отже, його матір спроможна жити без його утримання. Щодо отримання двох дітей та дружини, яка з його слів перебуває у декретній відпустці. За Сімейним кодексом він зобов`язаний утримувати усіх своїх дітей, незалежно у якому шлюбі вони народилися. Тому факт того, що відповідач утримує свої дітей незалежно від їх місця проживання не оспорюється. Окрім того, відповідно до декларації уповноваженої особи за 2023 рік, відповідач засвідчив, що його дружина працювала у 2022 р. вКанаді і задекларував дохід у розмірі майже 530\~000,00 грн. від [PERSON] і Спа. Отже, його дружина цілком дієздатна і відповідачем не надано доказів, що вона на теперішній час проживає в Україні, не працює, і перебуває на його утриманні. У той же час, факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Щодо місця проживання спільної доньки. До матеріалів позовної заяви додано витяг із місця проживання доньки, що вона зареєстрована у [ADDRESS] . Вона є громадянкою України. Так, більшість часу вона проживає у Польщі, оскільки це пов`язано із навчальним процесом, однак вона приїздить в Україну, додому. Усі квитки оплачую вона, бо донька не має можливості працювати. Жодної фінансової допомоги від Республіка Польща донька не отримує після її 18-річчя. Також зазначає, що відповідач умисно ухиляється від фінансової підтримки старшої доньки [PERSON] , достовірно знаючи, що вона є ученицею ліцею. Відповідачу зовсім не завадило використати свідоцтво про народження Єсенії для легалізації свого виїзду до Канади як чоловіка, що має 3-х неповнолітніх дітей. Упродовж усього часу перебування відповідача у декретній відпустці та одночасного проживання у Канаді, відповідач щомісяця перераховував через державну виконавчу службу 2833 грн,, вважаючи, що цих коштів достатньо для нормального існування підлітка. Вона і відповідач мають рівнозначні за оплатою посади. Тому вони зобов`язані утримувати свою доньку рівнозначно. Окрім того, відповідач придбав новобудову, що підтверджується також його декларацією уповноваженої особи за 2020 рік за 611066 грн. Вважає, що матеріальний стан відповідача не погіршився. Відповідач умисно штучно створює собі обставини та виправдання для уникнення обов`язку утримання своєї доньки. Позовів до суду про відшкодування додаткових витрат до відповідача вона не подавала (облік та лікування у лікаря ортодонта, лікування у лікаря офтольмолога). На літо 2025 року у доньки запланована корекція зору, вартість такої операції складатиме від 30000,00 грн. Відповідач не знає який у неї стан здоров`я, чим вона цікавиться, його лише цікавлять його втрати у матеріальному аспекті, які він ніс у зв`язку із відрахуванням із заробітної плати, але ці відрахування не призвели до погіршення його матеріального стану, рівно як і його сім`ї. Крім того, позивачка збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до закінчення терміну навчання у ліцеї, а саме до 31.08.2025 р. від дня пред`явлення позову. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи здійснювати без її участі. В запереченнях на відповідь на відзив відповідач просив врахувати, що після сплати аліментів у нього мають залишися кошти для утримання себе, його малолітнього сина та доньки, які з огляду на їх малолітній вік не можуть працювати і заробляти кошти на своє існування, непрацюючих в силу об`єктивних причин дружини та матері, а також забезпечення їх необхідними продовольчими та побутовими товарами, сплати комунальних послуг, придбання ліків тощо. Крім того, відповідно до офіційних роз`яснень викладених на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (nazk.gov.ua), у Базі знань НАЗК, розділ «Декларування» на питання «50. Чи вважається членом сім`ї суб`єкта декларування його дитина, яка у звітному періоді досягла повноліття?» Зазначено наступне: «Тільки за умови, якщо дитина спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки із суб`єктом декларування сукупно протягом не менше 183 днів протягом звітного року або станом на останній день звітного періоду (за умови спільного проживання із суб`єктом декларування впродовж 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду)». Разом з тим, згідно із відомостями які містяться у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у декларації позивача [PERSON] за 2024 рік, а саме у розділі «2.2. Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування», відсутня інформація про [PERSON] як члена сім`ї суб`єкта декларування, тобто спростовується факт її спільного проживання із позивачем. Важає, що вказана обставина має суттєве значення, оскільки зі змісту частини 3 статті 199 Сімейного Кодексу України вбачається, що лише той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання мають право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з огляду на відсутність підстав для задоволення заявлених у ній вимог. Розгляд справи просив здійснювати без його участі. Позивачка [PERSON] надала суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що стосовно посилання відповідача на роз`яснення НАЗК, щодо декларування даних її доньки зазначає, що його доводи, є неспроможними, оскільки [PERSON] є громадянка України. Вона має зареєстроване місце проживання з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами цивільної справи. Зважаючи, що [PERSON] у 2024 році стала повнолітньою донькою, після усної консультації із НАЗК за телефоном доступним на сайті останнього, було встановлено, що так як вона в Україні проживала менше сукупно ніж 183 дні, її дані до декларації не вносяться, що є логічним, оскільки вона навчається у Польщі. При цьому, вона приїздила в Україну упродовж 2024 р., частково, літні канікули проводила вдома в Україні, тобто 180 днів вона проживала саме у [ADDRESS] , оскільки не має іншого місця для проживання в Україні. Якщо вже відповідач посилається на її декларацію як уповноваженої особи, то просить суд також звернути увагу на те, що його дружина не перебуває на його утриманні, є дієздатною та спроможною особою утримувати себе самостійно, оскільки у жовтні 2024 року придбала автомобіль вартістю 715 000 грн. Таким чином вважає, що частина від сукупного доходу відповідача наразі є співмірним розміром плати за його пасивну участь в утримання власної доньки. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи здійснювати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно вимог\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3ст.199 СК України - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно із ст.\~182\~СК\~України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29.09.2006 р., актовий запис №842, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2024/012962462, №2024/012962447 від 27.10.2024 р., [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 12.05.2010 р., актовий запис №142, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй - [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , є ученицею їх закладу та у 2024/2025 навчальному році навчається в класі 4f. Згідно договору з особливою умовою, укладеного 12.09.2024 р. між [PERSON] , PESEL 87062702112, документ серії [NUMBER] , та [PERSON] , яка пред`явила паспорт [NUMBER] , остання оредувала житлову квартиру [ADDRESS] . До квартири також належить підвал. Орендодавець передає приміщення орендарю на визначений термін з 12.09.2024 р. до 31.05.2025 р., з можливістю продовження. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.06.2019 р. Печерським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис №2561, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.2020 р. Печерським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №3416, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно засвідчення №272/2024 від 02.12.2024 р. засвідчується, що закінчення навчально-виховної діяльності у випускних класах відбудеться 25.04.2025 р. Учениця 4 f класу І Загальноосвітнього Ліцею Ковтонюк Є. буде учнем школи до 31.08.2025 р. Згідно декларації [PERSON] за 2023 р. заробітна плата отримана за основним місцем роботи 37328 грн., подарунок у негрошовій формі 1000,00 грн., інша державна та соціальна матеріальна допомога 2580,00 грн. [PERSON] , інша державна та соціальна матеріальна допомога 7740,00 грн. [PERSON] , інше аліменти 38675 грн. [PERSON] , заробітна плата отримана за основним місцем роботи 522674,00 грн. [PERSON] , заробітна плата отримана за сумісництвом 7913,00 грн. [PERSON] . Крім того, має готівкові кошти на суму 5000 доларів США та 19806 грн. Згідно відповіді на запит від 10.04.2025 р. з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2024 р. по грудень 2024 р. [PERSON] становить: Офіс генерального прокурора січень 2024 р. сума виплаченого доходу 72800,00 грн. - заробітна плата, лютий 2024р. сума виплаченого доходу 72800,00 грн. - заробітна плата, березень 2024 р. сума виплаченого доходу 72012,12 грн. - заробітна плата, квітень 2024 р. сума виплаченого доходу 68387,89 грн. - заробітна плата, травень 2024 сума виплаченого доходу 68387,89 грн. - заробітна плата, червень 2024 р. сума виплаченого доходу 72800,00 грн. - заробітна плата, липень 2024 р. сума виплаченого доходу 118259,96 грн. - заробітна плата, серпень 2024 р.сума виплаченого доходу 165122,87 грн. - заробітна плата, серпень 2024 р. сума виплаченого доходу 287,57 грн. - заробітна плата, вересень 2024 р. сума виплаченого доходу 71969,20 грн. - заробітна плата, вересень 2024 р. сума виплаченого доходу 198,68 грн. - заробітна плата, вересень 2024 р. сума виплаченого доходу 944,10 грн. - заробітна плата, вересень 2024 р. сума виплаченого доходу 4240,00 грн. - заробітна плата, жовтень 2024 р. сума виплаченого доходу 78130,20 грн. - заробітна плата, жовтень 2024 р. сума виплаченого доходу 114,56 грн. - заробітна плата, листопад 2024 р.сума виплаченого доходу 109,83 грн. - заробітна плата, листопад 2024 р. сума виплаченого доходу 292,21 грн. - заробітна плата, листопад 2024 р. сума виплаченого доходу 1775,00 грн. - заробітна плата, грудень 2024 р. сума виплаченого доходу 237708,27 грн. - заробітна плата, грудень 2024 р. сума виплаченого доходу 1461,04 грн. - заробітна плата, грудень 2024 р. сума виплаченого доходу 1775,00 грн. - заробітна плата (а.с.120-121) та за січень 2025 р. - лютий 2025 р.: січень 2025 р. сума виплаченого доходу 78000,00 грн. - заробітна плата, січень 2025 р.сума виплаченого доходу 195,80 грн. - заробітна плата, лютий 2025 р. сума виплаченого доходу 78000,00 грн. - заробітна плата, лютий 2025 р. сума виплаченого доходу 107,10 грн. - заробітна плата (а.с.122). Відповідно до вимог ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1\~статті 81\~ЦПК\~України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає доведеною ту обставину, що повнолітня донька сторін по справі [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки навчається в ліцеї, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, джерел доходу немає, потребує матеріальних витрат на їжу та одяг, придбання необхідних предметів та матеріалів для навчання. Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітній доньці, яка продовжує навчання, не надає, фактично переклавши обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню доньку, яка навчається, винятково на мати [PERSON] , що не відповідає нормам закону. Також суд враховує, що мати [PERSON] [PERSON] , на утриманні якої після досягнення повноліття фактично знаходиться, має на утриманні неповнолітнього сина, працює, отримує дохід у вигляді заробітної плати, але вона в повному обсязі не має можливість надавати доньці достатню матеріальну допомогу. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів, що його мати як пенсіонерка та особа похилого віку та його жінка - [PERSON] , яка проживає з ним однією сім`єю, перебувають на його утриманні та інших доходів не мають. Суд зазначає, що надання відповідачем добровільної допомоги, у тому числі фінансової, матері, яка є пенсіонеркою,\~\~не свідчить, що його матір перебуває на повному його утриманні. Утримання осіб, у тому числі непрацездатних батьків,\~\~передбачає перебування особи (утриманця)\~\~на тривалому або постійному матеріальному або грошовому забезпеченні з боку інших осіб (у даному випадку повнолітнього сина - відповідача), і ця допомога повинна бути основним джерелом для існування такої особи. Під час судового розгляду даної справи не було беззаперечно встановлено, що матеріальна допомога з боку відповідача є єдиним та основним джерелом доходів його матері, оскільки остання, за його ствердженням, отримує пенсію та, як встановлено судом, має у власності нерухомість і проживає окремо від відповідача. Суд не може погодитись з доводами вівдповідача про те, що [PERSON] не являється членом родини позивачки, так як остання не зазначила її в щорічній декларації про доходи та зазначає, що згідно ст. 1 Закону України Про запобігання корупції та примітки до ст. 46 Закону України Про запобігання корупції, \~розділу VII,\~з урахуванням положень\~статті 1\~цього Закону, членами сім`ї суб`єкта декларування, які не є його подружжям або неповнолітніми дітьми станом на останній день звітного періоду, вважаються особи, які спільно проживали із суб`єктом декларування станом на останній день звітного періоду (за умови спільного проживання із суб`єктом декларування впродовж 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або сукупно протягом не менше 183 днів протягом року, що передує року подання декларації. Тривале проживання чоловіка та жінки окремо у зв`язку з особливостями їхньої професійної діяльності (наприклад, у зв`язку з відрядженням, проходженням військової служби), навчанням, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми не може свідчити про припинення фактичних шлюбних відносин або про їх відсутність\~(постанови Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 761/3325/17-ц, від 27.03.2019 у справі № 354/693/17-ц, від 28.11.2018 у справі № 127/11013/17). Це ж саме стосується і тривалого проживання окремо через повномасштабне вторгнення рф (наприклад, виїзд одного з подружжя, дітей до іншого міста чи закордон, участь члена сім`ї декларанта у захисті України від військової агресії тощо). Суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько, може надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки він працездатного віку, офіційно працює, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати аліменти, суду не надав. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд відповідно до ст.182, 200 СК України також враховує те, що донька сторін фізично здорова, але матеріально не забезпечена, а відповідач працездатний, має на утриманні двох малолітніх дітей, про свій незадовільний стан здоров`я не повідомив, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження переліку та розміру своїх витрат, а відповідно не довів суду обставин, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з її навчанням. Враховуючи, що доходи за 2024 рік позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] є приблизно рівними та зазначені у відкритому доступі - в Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави, а саме дохід позивачки- заробітна плата за 2024 рік складає у цілому1130157 гривень, а дохід відповідача ( заробітна плата) за вкзаний період задекларований у розмірі 1177296 гривень, кожен із сторін має ннеповнолітніх утриманців . При таких конкретних обставинах, виходячи з вимог\~ст. 181-182 Сімейного кодексу України, із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, з врахуванням наведених вище підстав, є справедливими та суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня подачі даної позовної заяви на час навчання в І Загальноосвітньому Ліцеї, до 31.08.2025 р., бо такі відрахування дадуть можливість доньці отримувати щомісяця дохід для нормального розвитку та навчання. Такий розмір аліментів, з урахуванням можливостей позивачки надавати доньці посильну матеріальну допомогу, на думку суду, забезпечить [PERSON] достатній рівень життя на час навчання та з врахуванням доходу відповідача, не приведе його до скрутного матеріального стану, забезпечить належний, значно вищий прожиткового мінімуму, дохід своїй родині. Стаття 191СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до правил п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial