Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «ЗОКС» (далі відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.06.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, кадастровий номер земельної ділянки 3222083200:01:001:0039, площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Оранської сільської ради, Іванківського району, Київської області. У своїй\~позовній заяві\~позивач зазначає,\~що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222083200:01:001:0039, яка розташована: Оранська сільська рада Іванківського району Київської області, загальною площею 2, 0000 га. Вказана земельна ділянка з 17.06.2021 перебуває в оренді у ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС». Оригінал Договору оренди землі, який укладався 17.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС» у позивача відсутній. Позивач зазначає, що з дня укладання Договору оренди землі від 17.06.2021 року по сьогоднішній день ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС» жодного разу не сплатило орендну плату по договору. Тобто, ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС» свої зобов`язання по Договору оренди від 17.06.2021 перед позивачем не виконує в частині внесення орендної оплати. 17.03.2025 представником позивача було направлено адвокатський запит до ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС» про витребування Договору оренди земельної ділянки від 17.06.2021. Вказаний адвокатський запит був направлений електронною поштою та з описом вкладень «Укрпоштою» на офіційну адресу відповідача. Лист повернуто за закінченням терміну зберігання. 24.03.2025 представником позивача було направлено адвокатський запит до Вишгородського ДПІ ГУ ДПС у Київській області про отримання інформації по виплаті (надходження) орендної плати за договором оренди землі від ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС». З наданої відповіді вбачається, що починаючи з 2021 року та по 31.01.2025 позивач не отримував орендну плату за договором оренди землі від ТОВ «Агрокомпанія «ЗОКС». 28.03.2025 представником позивача направлено до відповідача вимогу про виплату заборгованості по договору оренди та пропозицію щодо розірвання договору оренди. Вказана вимога була направлена з описом вкладень «Укрпоштою» на офіційну адресу відповідача. Лист повернуто за закінченням терміну зберігання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 було визначеного головуючого суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 05.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18.06.2025. 17.06.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме про витребування у державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Іванківської селищної ради копію (сканований примірник) Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 3222083200:01:001:0039, розташованої: Київська область, Іванківський район, Оранська сільська рада, площею 2га, який укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «ЗОКС» 17.06.2021, номер запису про право (в державному реєстрі) 42738248, орган, що здійснив державну реєстрацію (в державному реєстрі прав) - Іванківська селищна рада. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 18.06.2025 клопотання про витребування доказів задоволено. Судове засідання відкладено на 07.08.2025. 31.07.2025 від Центру надання адміністративних послуг Іванківської селищної ради надійшов лист на виконання ухвали суду від 18.06.2025. 07.08.2025 ухвалою Іванківського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.09.2025. Позивач у судове засідання не з`явився, проте 03.09.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції. Також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Частиною 1 статті 223\~ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно частини 8 статті 178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 101898854) [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222083200:01:001:0039, площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Київська область, Іванківський район, Оранська сільська рада. 17.06.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою діяльністю «Агрокомпанія «ЗОКС» укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222083200:01:001:0039, яка розташована на території Оранської сільської ради Іванківського району Київської області. За умовами договору, орендна плата за користування землею вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3\~110, 00 грн. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня кожного року. Систематична заборгованість по орендній платі є підставою для припинення договору шляхом розірвання. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 416536576) право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3222083200:01:001:0039, площею 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства зареєстровано в реєстрі: орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «ЗОКС», орендодавець [PERSON] . Представник позивача зверталася до Вишгородського ДПІ ГУ ДПС у Київській області з проханням надати довідку про доходи [PERSON] із зазначенням інформації про отримані виплати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «ЗОКС» з 2021 по теперішній час. Головним управлінням ДПС у Київській області на адвокатський запит надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору [PERSON] за період з 01.01.2021 по 21.01.2025 та зазначено, що інформація за період з 01.02.2025 по 24.03.2025 відсутня. Представником позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «ЗОКС» 28.03.2025 надсилалася вимога щодо виплати заборгованості за всі роки користування землею та запропоновано за угодою сторін розірвати достроково договір оренди. Матеріали справи не містять відповіді відповідача на дану вимогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Відповідно до ч. 1 ст.\~93\~ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічне положення закріплене в ч. 1 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 96\~ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Пунктом 1 частини першої статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з ст.\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.\~31\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Положеннями ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Частинами 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до 6 ст.\~13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 ЗУ «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує оренду плату за договором, а оплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримав того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельних ділянок, яке, з огляду на положення статті 526\~ЦК України та умови договору, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Суд встановив, що відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором строк. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору про оренду землі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача у повному обсязі на користь позивача.

Outcome: approved