Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 квітня 2025 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що за судовим наказом Лановецького районного суду Тернопільської області від 02.12.2024 з нього стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття, та за судовим наказом Лановецького районного суду Тернопільської області від 28.02.2025 з нього стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що утримувані з нього аліменти на двох дітей загалом становлять 1/2 його заробітку, що перевищує встановлену законом частку, а тому просить зменшити розмір, стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме: з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) на утримання кожної вище вказаної дитини. Ухвалою суду від 14.04.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 08 травня 2025 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.05.2025 підготовче засідання у даній справі відкладено на 29.05.2025. Ухвалою суду від 29.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 липня 2025 року. 7 липня 2025 року від представника відповідачки [PERSON] , адвоката Ніколаєвої Г.Г., до суду надійшов відзив, згідно з яким відповідачка позов в частині пред`явлених позовних вимог щодо неї, а саме: зменшення розміру аліментів стягуваних за судовим наказом Лановецького районного суду Тернопільської області від 02.12.2024 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття, не визнає. Вважає, що відповідно до положення ст. 192 СК України, зменшення розміру аліментів допускається лише у випадку зміни матеріального чи сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, або особи, яка їх отримує, а позивачем не надано жодних доказів на наявність таких змін. Більше того, матеріальний стан позивача залишився стабільним, що визнається самим позивачем, та підтверджується довідкою про доходи в матеріалах справи. Жодної інформації про інші фінансові зобов`язання, наявність нових утриманців, позивач не надає. Тобто, у даній справі позивач не надав жодного доказу, який би доводив істотне зниження доходу або погіршення фінансового стану, що унеможливлює сплату встановленого судом розміру аліментів. Крім того, повідомляє, що виконавче провадження за судовим наказом на користь [PERSON] не відкривалось. Відповідачка [PERSON] проживає разом з позивачем, вони ведуть спільне господарство та разом виховують дитину. Отже посилання позивача на те, що що з нього фактично стягується частина заробітку, не відповідає реальній ситуації та є перебільшенням. Ухвалою суду від 29.07.2025 у судове засідання викликано позивача для дачі особистих пояснень, розгляд даної справи відкладено на 14.08.2025. 11 серпня 2005 року від позивача [PERSON] надійшла до суду заява, у якій він повідомив, про неможливість з`явитися у судове засідання у зв`язку із перебуванням його на військовій службі, просить справу слухати у його відсутності. Ухвалою суду від 14.08/.2025 розгляд даної справи відкладено на 04.09.2025. Позивач в судове засідання не з`явився хоч і був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу за наявних в матеріалах справи доказів, справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] не з`явилася у судове засідання, подала через підсистему «Електронний суд» заяву, у якій повідомила про неможливість прибути до суду через потребу догляду за немовлям. Просила розглянути справу за її відсутності, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, не повідомила суд про причини неявки. Представник відповідачки [PERSON] , адвокат Ніколаєва Г.Г, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідачки [PERSON] . Додатково зазначила, що проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. Суд дослідивши та оцінивши письмові пояснення позивача та відповідача, викладені у заявах по суті справи, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини, відповідні спірні правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02.12.2024 Лановецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким наказано стягнути з\~ [PERSON] , [INFO] , в користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4-5). Крім того, 28.02.2025 Лановецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким наказано стягнути з\~ [PERSON] , [INFO] , в користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Як вбачається із Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-7) [PERSON] отримує доходи, середньомісячний розмір якого становить більше 21 тисяч гривень (а.с.18-19). Отже, між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання. При вирішенні цього спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У пункті 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зі змісту вищезгаданих правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, чи стан його здоров`я, змінився сімейний стан або ж покращилося матеріальне становище, чи стан здоров`я, змінився сімейний стан одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів. При цьому, суд, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, має враховувати й інші обставини, передбачені статтею 182 СК України, насамперед з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У цій справі наданими доказами підтверджується зміна сімейного стану позивача [PERSON] (платника аліментів), а саме народження іншої дитини [PERSON] , [INFO] , яку він також зобов`язаний утримувати і сплачувати аліменти на її утримання згідно з наказом судовим наказом Лановецького районного суду Тернопільської області від 28.02.2025 у цивільній справі № 602/191/25, що на думку суду є достатньою підставою для зміни розміру аліментів. Суд відхиляє аргументи відповідачки [PERSON] про те, що виконавче провадження за судовим наказом на користь [PERSON] не відкривалось, остання проживає разом з позивачем, вони ведуть спільне господарство та разом виховують дитину, у зв`язку з чим посилання позивача на те, що з нього фактично стягується частина заробітку, не відповідає реальній ситуації та є перебільшенням, виходячи з такого. Виходячи з приписів статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК обов`язковість судового рішення не залежить від факту наявності чи відсутності відкритого виконавчого провадження. Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання незалежно від того чи пред`явлено воно до примусового виконання, чи ні. Твердження відповідачки [PERSON] про те, що відповідачка [PERSON] проживає разом з позивачем, вони ведуть спільне господарство та разом виховують дитину, не спростовує ту обставину, що позивач зобов`язаний виконувати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2025 і до досягнення дитиною повноліття. До того ж таке твердження спростовується тією обставиною, що позивач проходить військову службу у військовій частині в умовах воєнного стану, що підтверджується довідкою (форма 5) від 07.07.2025, наданою позивачем суду (а.с.74), а також Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-7). При цьому, суд ураховує, що у разі зменшення розміру аліментів\~на утримання кожної з дітей за судовими наказами до 1/6 частини заробітку, з огляду на середньомісячний розмір доходу платника аліментів (більше 21 тис. грн.), розмір\~сплачуваних аліментів на кожну дитину буде не меншим від мінімального рекомендованого розміру аліментів, передбаченого ч. 2 ст. 182 СКУ, для дитини відповідного віку. Також суд зауважує те, що обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття, встановлений статтею 180 СК України, стосується рівною мірою як батька так і матір. Тому, оскільки відповідачі не надали доказів щодо існування обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, передбачених ч. 1 ст. 182 СКУ (зокрема, але не виключно: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення), і які б обґрунтовували необхідність та можливість сплати позивачем аліментів у розмірі більшому, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, встановлений законодавством, то суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено повністю, то в силу приписів ст. 141 ЦПК України на відповідачів слід покласти судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2422,40 згідно з платіжними інструкціями 0.0.4276272892.1 від 27.03.2025 (1211,20 грн) та0.0.4293323137.1 від 07.04.2025. На підставі наведеного вище, ст. 7, 180-182, 192 СК України,

Outcome: approved