Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. Заявлені позовні вимоги мотивує наступним чином: рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області в справі №2-112/2011 року від 03 березня 2011 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. 03 березня 2011 року Ямпільським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист на підставі якого було відкрито виконавче провадження. На час ухвалення вищевказаного рішення та до березня 2025 року він проживав разом із матір`ю [PERSON] . На даний час, починаючи з березня 2025 року та по теперішній час він проживає разом із дідом та бабою по лінії батька, а його мати продовжує отримувати аліменти, які сплачує його батько на її користь на його утримання. При цьому, за вищевказаний період часу матір аліментами розпоряджається самостійно та йому вказані кошти не надає. З урахуванням вищевикладеного, він вирішив звернутися до суду з даним позовом. Просить суд припинити стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі заробітної плати (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Визнати виконавчий документ (виконавчий лист) №2-112/2001 року від 03 березня 2011 року. Ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку(доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2025 року до досягнення ним повноліття. Ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку(доходів), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2025 року до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№5353 від 26 серпня 2025 року, в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовін вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України\~якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та не з`явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник Ямпільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, які є у справі встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2011 року встановлено, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 07.02.2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). З копії виконавчого листа №2-112 виданого Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2011 року встановлено, що на виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2011 року було видано виконавчий лист (а.с.9). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 березня 2011 року встановлено, за виконавчим листом №2-112 виданого 03 березня 2011 року було відкрито виконавче провадження №25011760 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 07.02.2011 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). З копії довідки виданої начальником Ямпільського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) встановлено, що у відділу на виконання перебуває виконавче провадження №25011760 починаючи з 07 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30 червня 2025 року боргу по аліментах відсутній (а.с.11). Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. У відповідності до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч.3 ст.179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів захисту сімейних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст.18 СК України зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також при вирішенні спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 04 вересня 2019 (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] на користь якої за рішенням суду стягнуто аліменти з батька [PERSON] - [PERSON] , при цьому син сторін проживає разом із бабусею та дідусем по лінії батька починаючи з березня 2025 року. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина. Аналогічна правова позиція щодо підстав припинення стягнення аліментів також викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18. Разом з тим, суд бере до уваги, що за змістом ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Водночас, суд вважає безпідставною заявлену позивачем позовну вимогу про визнання виконавчого документа, на підставі якого з нього проводиться стягнення, таким що не підлягає виконанню, виходячи з наступного: Припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним не чинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі. Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже, у зв`язку із припиненням стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, виконавчий лист виданий Ямпільським районним судом Вінницької області від 03 березня 2011 року вважається виконаним у повному обсязі в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] . За наведених обставин, правові підстави для визнання виконавчого документа (судового наказу), таким що не підлягає виконанню відсутні. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до наступного висновку: Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм\~СК України\~вбачається, що неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання його утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. За змістом п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачів підлягають стягненню судовий збір у рівних частках пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а іншу частину судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial