Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 25.06.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики №2593423, який укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). Згідно з п. 2.1 Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Пунктом 2.3 Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 3200,00 грн. Згідно з п. 2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,099500% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно з п. 2.4.4 Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Згідно з п. 2.6 Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. \~ \~ \~ \~Зазначив, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Підписанням Договору позики відповідач також підтвердив, що він вивчив та повністю та погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики (пп. 8.3.5 та 8.3.6 договору позики). Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору позики. Крім того, вказав, що строк надання грошових коштів за договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Крім того, зазначив, що 13.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики №2593423 від 25.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі, за Договором позики №2593423 від 25.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначив, що не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив умови договору, на підставі чого, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 52\~857,61 грн., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3200,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 49\~657,61 грн., проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 30 674 грн., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 3200 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 27 474 грн. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором позики №2593423 від 25.06.2021 року в розмірі 30\~674 грн., а також сплачений при пред`явлені позову до суду судовий збір в розмірі 3 028 грн., а також понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9\~000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2024 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання без виклику в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про день та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] про день та місце судового розгляду справи повідомлений судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду також не надходили, а так само не надходило від відповідача будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. Зваживши доводи,\~викладені в\~позові на\~обґрунтування позовних\~вимог,\~оцінивши докази\~по справі\~в їх\~сукупності,\~з`ясувавши\~підстави та\~предмет позову,\~характер спірних\~правовідносин,\~прав та\~інтересів,\~за захистом\~яких звернувся\~позивач,\~виходячи з\~положень ст.12\~та ст.13\~ЦПК України,\~за якими\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін,\~які мають\~рівні права\~щодо подання\~доказів та\~доведення перед\~судом їх\~переконливості,\~при цьому\~суд розглядає\~цивільні справи\~в межах\~заявлених позовних\~вимог та\~на підставі\~доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, однак є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 червня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ», як Позикодавцем та [PERSON] , як Позичальником укладено Договір позики №2593423, за яким Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п.2.1 Договору). Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики, за якими, тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 3200,00 грн., строк позики: до 15 липня 2021 року (20 днів). Згідно з п. 2.4.2 Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,99500% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до п 2.4.3 Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Згідно з п. 2.4.4 Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 2.4.5 Договору позики Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання Позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Відповідно до п. 2.5 Договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Згідно з п. 2.6. Договору позики позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику. Згідно з п. 3.1.3. Договору позики у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4. Відповідно до п. 3.2.1 Договору позики проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення. Згідно з п. 3.6. Договору позики у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена Додатком № 1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (п.2.4.3); графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою. Відповідно до п. 3.7 Договору позики зобов`язання позичальника за договором вважаються виконаними в повному обсязі в момент зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Позикодавця. Відповідно до п. 8.3.5 Договору Позичальник вивчив та повністю погодився з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту з ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з копії договору та розрахунку за договором, позичальник [PERSON] підписав Договір, використавши електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) h03545. Інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№2782_240415113753 від 15.04.2024 року, яка адресована ТОВ «МАНІФОЮ», повідомлено, що між підприємствами ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір про переказ коштів №ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 року та відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.06.2021 року о 09:37:18 на суму 3200 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPai.ua 95044429, призначення платежу: зарахування 3200 грн. на карту [NUMBER] . Тим самим, судом встановлено, що Позикодавець свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав Позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановленому договором. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Судом встановлено, що Договір позики був укладений сторонами за Договором в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що Договір позики між сторонами Договору укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого Позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір позики не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.10.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ», як Клієнтом та ТОВ «Вердикт Капітал», як Фактором було укладено договір факторингу №13/10-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у тому числі, за договором позики №2593423 від 25.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив право грошової вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором №2593423 від 25.06.2021 року (позичальник [PERSON] ). \~ \~ \~ \~Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників кількістю 207 307. Після цього, з урахуванням умов Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до Боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №2593423 в розмірі 52\~857,61 грн. з якої: 3 200 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 49\~657,61 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №2593423 від 25.06.2021 року. При цьому, згідно з умовами Договору позики Позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Разом з тим, всупереч умовам Договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «МАНІФОЮ», ні на рахунки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ні на рахунки позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «МАНІФОЮ» повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахував на рахунок останнього кошти в розмірі 3 200 грн. Факт укладення договору позики № 2593423 від 25 червня 2021 року в електронній формі та отримання коштів за зазначеним Договором відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним зазначений Договір позики між Первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем [PERSON] . Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Таким чином, відповідач [PERSON] отримавши кошти за договором позики, та в подальшому розпорядившись коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у строк, визначений Договором не виконав, кредитні кошти не повернув. Згідно з розрахунком заборгованості за договором, здійснений первісним кредитором, заборгованість за основною сумою кредиту становить 3200 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості за тілом кредиту. Крім того, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», пред`являючи вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути з відповідача і заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 27\~474 грн., з приводу чого судом зазначається наступне. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено судом вище строк позики за Договором позики №2593423 від 25.06.2021 року становив 20 днів, тобто з 25 червня 2021 року по 15 липня 2021 року. При цьому, відповідно до Розділу I Договору позики №2593423 від 25 червня 2021 року, строк позики це період, протягом якого позика передається у власність Позичальнику, визначений Договором. Початковий строк позики визначається п.2.3.4 Договору. Разом з тим, строк позики може бути продовжено шляхом укладення сторонами відповідної Додаткової угоди. Строк дії договору період, на який укладається Договір позики, що починає обчислюватися з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики. Позивачем, відповідно до частини третьої ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк позики за Договором позики №2593423 був продовжений відповідно до п. 3.6 Договору шляхом укладення Додаткової угоди про продовження строку позики, також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку позики, тому строк позики становив 20 днів, а строк дії договору становив з 25 червня 2021 року і до 15 жовтня 2021 року. Як було встановлено судом вище, базова процентна ставка за позикою, фіксована і становить 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою (п.п.2.4.4 Договору позики). Крім того, відповідно до п.2.5 Договору розмір процентів на прострочену позику фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Відповідно до п.п.3.1.1 Договору проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. Відповідно до п.п.3.2.1 Договору проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п.2.5 Договору, за кожен день прострочення. Згідно з розрахунком заборгованості первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ» за Договором позики №2593423 за період з 25.06.2021 року по 03.09.2021 року нараховано відсотків за користування позикою в розмірі 4 457, 61 грн., а також нараховано відсотки за прострочену позику в розмірі 1 616 грн., а всього відсотків 6 073,61 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором позики №2593423 станом на 10 січня 2023 року, розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» зокрема, за відсотками на дату відступлення права вимоги становить 6 073 грн. 61 коп. та донараховано відсотків за період з 13.10.2021 року до 09.01.2023 року в розмірі 43 584, 00 грн., з яких відсотки за користування позикою в розмірі 3 200 грн. за ставкою 1, 99% в день в розмірі 28 910, 72 грн., відсотки на прострочену позику в розмірі 3 200 грн. за ставкою 1, 01% в день в розмірі 14 673, 28 грн. При цьому, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 27 474 грн. Проте, суд не може погодитись з таким розрахунком позивача, оскільки відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягають до часткового задоволення в розмірі 10\~105 грн. 61 коп. за період (20 днів строк позики з 25.06.2021 року по 15.07.2021 року та три місяці (строк дії договору) з 15.07.2021 року до 15.10.2021 року) з якого: за період з 25.06.2021 року по 03.09.2021 року в розмірі 6 073 грн. 61 коп. (відсотки на дату відступлення права вимоги, з яких: відсотки за користування позикою в розмірі 4 457,61 грн. та відсотки на прострочену позику в розмірі 1 616 грн.) та за період з 04.09.2021 року по 15.10.2021 року, в розмірі 4 032 грн., з яких відсотки за користування позикою в розмірі 2 674, 56 грн. за відсотковою ставкою 1, 99% в день та відсотки на прострочену позику в розмірі 1 357, 44 грн. за відсотковою ставкою 1, 01% в день. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розгляду справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6\~статті 137 ЦПК України\~також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до ст.19 Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial