Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

30.05.2025 Позивачка звернулася з зазначеною позовною заявою. Позов обґрунтовано наступним. 15.10.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, про що складений відповідний актовий запис № 96. З огляду на те, що подружні відносини між сторонами фактично припинились, вони перестали спільно проживати та вести господарство. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2023 у справі № 753/19090/23 (набрало законної сили 02.01.2024 року) даний шлюб було розірвано. Від цього шлюбу є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] . Дитина залишилася проживати разом зі мною. Дитина формально зареєстрована за попереднім місцем проживання, де вони проживали спільно з колишнім чоловіком. Там дитина продовжує ходити в школу і стоїть на обліку у сімейного лікаря. Однак на даний час позивачка разом з дитиною проживає разом за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться в активній фазі росту, потребує майже щосезонного оновлення речей та взуття. Для всебічного розвитку та задля проведення дозвілля я систематично купую дитині ігри, іграшки, канцелярські прилади, матеріали для школи та інше. Також позивачка щорічно робить внески по договору довгострокового страхування життя та договору страхування життя, що наразі складає більше 18 тис грн. на рік. Харчування та лікування спільної дитини фактично повністю забезпечується позивачкою. 16.05.2024 року Дарницьким районним судом м. Києва було винесено Рішення про стягнення аліментів. Даним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи з 05 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення Відповідач виконував в добровільному порядку. Примусове виконання по рішенню не реалізовувалося. Наразі в Україні стрімка інфляція та зростання цін, у зв`язку з цим отримання суми аліментів у встановленій судом твердій грошовій сумі 2000 грн. наразі не задовольняє навіть мінімально необхідних потреб дитини. На утримання дитини позивач витрачає близько 8 тисяч гривень на місяць. Відповідач є особою працездатного віку, тому має усі об`єктивні можливості для виконання свого обов`язку щодо матеріального забезпечення своєї дитини. Нещодавно Відповідач був мобілізований на службу у ЗСУ, що вплинуло на рівень його заробітку та відповідно на можливість щодо гідного забезпечення свого сина. Згоди щодо матеріального забезпечення спільної дитини з відповідачем досягнуто на тих умовах, що він буде сплачувати розміру його заробітку, але тільки офіційно через відрахування з роботи. Оскільки роботодавець колишнього чоловіка відмовився вираховувати чверть його заробітку як аліменти на дитину за заявою Відповідача, вона змушена звернутись до суду для постановлення відповідного рішення та надання його до виконання роботодавцю Відповідача. Просить суд: Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду від 16.05.2024 року по справі № 753/4760/24. Стягнути з [PERSON] , 1987 р.н., на користь [PERSON] , 1988 р.н., на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 р.н., аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина. Ухвалою від 04.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження к справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На адресу суду повернувся конверт із позовною заявою з додатками та ухвалою суду від 04.07.2025 адресований відповідачу із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву не скористався. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов о висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. 15.10.2011 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2023 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3-4). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно починаючи з 05 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-8). Дитина проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходів є правом позивачки і підстав для обмеження такого права суд не установив. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи те, що малолітня дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення, утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги те, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем суду надано не було, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2025 (дати подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак суд бере до уваги те, що аліменти були вже стягнуті рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2024, а предметом судового розгляду є зміна способу стягнення аліментів, то в цьому випадку, зміна способу їх стягнення відбувається з дня набрання рішенням суду законної сили. Відтак, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн у дохід держави.

Outcome: approved