Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з ТОВ «Бізнес Позика» кредитного договору №478285-КС-008 від 19.09.2024 [PERSON] надано кредит у розмірі 31000 грн із строком кредитування 24 тижні, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 1% в день, з комісією за надання кредиту 6200 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 28.05.2025 становила 98730 грн, та складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 31000 грн; суми прострочених платежів по відсоткам у розмірі 47740 грн; суми заборгованості по штрафам - 15500 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 4490 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2025 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, відзиву на позов не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 19.09.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] через інформаційно-комунікаційну систему укладено договір про надання кредиту №478285-КС-008, на підставі чого відповідач отримав кредит на суму 31000 грн із строком кредитування 24 тижні, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 1% в день, з комісією за надання кредиту 6200 грн. Згідно п.5.2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені договором до закінчення строку (терміну) дії договору. З матеріалів справи убачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 28.05.2025 становила 98730 грн, та складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 31000 грн; суми прострочених платежів по відсоткам у розмірі 47740 грн; суми заборгованості по штрафам - 15500 грн, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 4490 грн (а.с.11-15). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 15 500 за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано штраф з жовтня 2024 року по травень 2025 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, тому приходить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором у розмірі 83 230 грн. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial