Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1281-4491 від 02.10.2023 року в розмірі 35 000 гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 02.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є - [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1281-4491. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7000, 00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк користування Кредитом 14 днів; занижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3, 00 % в день. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та\~ ст. ст. 525,526,530,536,610,612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і не повернув кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач станом на 24.03.2025 року має заборгованість 69 510 грн., яка складається з наступного: 7000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 62 510,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльнотся для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 34 510,00 грн, за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 35 000, 00 грн. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лиш її частину, а саме заборгованість в розмірі 35 000, 00 грн, що складається з: 7 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 28 000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Ухвалою суду від 02 травня 2025 року провадження у справі відкрито та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~ до суду не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є - [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1281-4491. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7000, 00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк користування Кредитом 14 днів; занижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3, 00 % в день. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та\~ ст. ст. 525,526,530,536,610,612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і не повернув кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач станом на 24.03.2025 року має заборгованість 69 510 грн., яка складається з наступного: 7000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 62 510,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльнотся для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 34 510,00 грн, за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 35 000, 00 грн. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лиш її частину, а саме заборгованість в розмірі 35 000, 00 грн, що складається з: 7 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 28 000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтями 5,12,13,81,83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою, якою є - [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1281-4491. На підставі зазначеного договору відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 7000, 00 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк користування Кредитом 14 днів; занижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3, 00 % в день. Сума кредиту 7000, 00 грн, відсотки за користування кредитом у розмірі 2450.00 грн.. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 1 139 965,00 %. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання умов договору у позичальника виникла заборгованість станом на 24.03.2025 року у розмірі 65 510, 00 грн., з яких: - 7 000, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 62 510, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Враховуючи те, що позивачем було застосовано до відповідача програму лояльності, шляхом часткового списання сума заборгованості\~ становить 35 000, 00 грн., з яких: - 7 000, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; - 28 000, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Із зазначеного розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість за нарахованими відсотками перевищує тіло кредиту в декілька раз. Відповідно ст. ст. 11. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, враховуючи викладене, а також з урахуванням судової практики Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що умови кредитного договору про реальну процентну ставку в розмірі 1 139 965, 00 %, тобто у розмірі 3% за кожен день прострочення, що призвело до нарахування процентів у розмірі 28 000, 00 грн. і перевищує тіло кредиту в декілька раз, є несправедливим в сенсі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить таким загальним засадам цивільного законодавства, яка справедливість добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 902/417/18. Враховуючи, що зобов`язання має виконуватись належним чином, а також те, що відповідач був обізнаний про необхідність здійснювати сплату процентів за користування кредитними коштами, проте, враховуючи очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів за користування кредитними коштами тілу кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 7 000, 00 грн., виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДІТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором в загальному розмірі 14 000,00 грн., яка складається з: 7 000, 00 - заборгованість за кредитом; 7 000, 00 - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Щодо розподілу судового збору. Відповідно до ч. 1, п. п. 1 - 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 968 грн. 96 коп. (14 000 х 2 422, 40 / 35000) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищезаначеного,

Outcome: partial