Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] , представником якого є адвокат Зембра Є.Й., звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 29.04.2007 Почаївською міською радою Кременецького районну Тернопільської області, актовий запис №22. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; дочку [PERSON] , [INFO] . За його глибоким переконанням не має потреби підтримувати сімейні відносини. Подальша реєстрація шлюбу суперечить його інтересам та інтересам сім`ї. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, наведених у ньому, просив його задовольнити, судові витрати з відповідачки не стягувати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила розгляд справи проводити без її представника. Позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Просила прізвище не змінювати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10.06.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи те, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, а тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 29.04.2007, який вони зареєстрували у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №22, що підтверджується копією цифрового документа з Єдиного порталу державних послуг Дія, актового запису про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.04.2007 Почаївською міською радою Кременецького районну Тернопільської області. Як вбачається з копії цифрового документа з Єдиного порталу державних послуг Дія, актового запису про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 63, за час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є малолітньою. Як вбачається з копії цифрового документа з Єдиного порталу державних послуг Дія, актового запису про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 49, за час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час є неповнолітнім. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи позивача, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Позивач не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідачка позов визнає, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище відповідачки не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат. Представник позивача просив залишити судові витрати за позивачем. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved