Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказала, що 07.02.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір позики. Факт укладання даного договору та передача грошових коштів підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою, оригінал якої перебуває у позивача. Так, за умовами вказаного договору, відповідач отримав у позику грошову суму в розмірі 30 тис. доларів США (USD), які зобов`язався повернути в строк до 01.08.2017. Також відповідач зобов`язався в період користування цими коштами додатково сплатити позивачу 10% річних станом на 01.08.2017, загалом відповідач мав повернути 38 тис. доларів США. Однак, відповідач свої зобов`язання виконав частково, повернувши позивачці 5000 доларів США, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики сумі 1\~361\~250,00 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, надав суду пояснення, де вказав, що не заперечує факт отримання зазначених коштів від [PERSON] в лютому 2015 року, станом на сьогодні не має можливості повернути зазначену суму, оскільки має фінансові проблеми, не заперечує свою заборгованість зобов`язується повернути при наявності коштів, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 07.02.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір позики. Факт укладання даного договору та передача грошових коштів підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою за змістом якої [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 30000 доларів США та зобов`язався їх повернути до 01.08.2017, за період користування цими коштами додатково сплатити 10% річних, у підсумку до повернення [PERSON] станом на 01.08.2017 38000 доларів США. 24.05.2018 [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок часткового погашення 5000 доларів США, залишок заборгованості 33000 доларів США. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 373/2054/16-ц. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а з [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 33000 доларів США, що еквівалентно 1\~361\~250, 00 грн. (станом на 05.06.2025 за курсом НБУ 1 долар США - 41,25 грн.). Відповідно \~ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі судового збору у розмірі 13\~612,50 грн.

Outcome: approved