Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів,\~мотивуючи тим,\~що вона з 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Шлюб між ними зареєстрований не був. [INFO] від цих стосунків у них народилась дитина [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Після народження\~дитини [PERSON] припинив стосунки з позивачем, надалі з дитиною ніколи не спілкувався та не виявляв до цього жодного бажання. Однак, по досягненню донькою трьохрічного віку почав допомагати з її утримання та надавав позивачу щомісячно грошові кошти у сумі 100 дол. США наручно, свідком чого була [PERSON] . У 2020 році відповідач раптово припинив виплати та виходити на зв`язок. Дитина проживає з позивачем, яка наразі безробітня, не має постійного доходу та не може самостійно забезпечити доньку належним рівнем життя. Разом з тим, [PERSON] є працездатним, отримує дохід, а тому може сплачувати аліменти. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється вирішити спір, то [PERSON] змушена була звернутися до суду з цим позовом та просила: - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Вінниця Вінницької області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 06 жовтня 2010 року); -\~стягнути з [PERSON] на її\~користь аліменти на\~утримання неповнолітньої дочки\~ [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача, але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини\~відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини; -\~стягнути з\~ [PERSON] на її користь суму витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 10000 грн. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 14.06.2024 року прийнято позовну\~заяву до\~свого провадження\~суддею Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~Королем О.П.\~після направлення\~за підсудністю\~Літинським районним\~судом Вінницької\~області.\~Визначено розгляд\~справи в\~порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.06.2025 року суддею [PERSON] була прийнята справа до розгляду, після звільнення з посади судді [PERSON] . В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,\~проте подала до суду заяву, в якій просила врахувати, що відповідач від проходження еекспертизи ухилився, врахувати його систематичну неявку та ухвалити заочне рішення. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд звертає увагу, що відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі подавались двічі, що свідчить про його обізнаність про розгляд цієї справи судом. Ухвалами суду від 10.04.2025 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі були залишені без задоволення (а.с. 127-128). Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове\~засідання не з`явилася,\~проте подала\~до суду\~заяву,\~в якій\~просила справу розглядати за її відсутності. Також зазначила, що не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є матір`ю\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії [NUMBER] (а.с. 18). Відомості про батька [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 08.06.2021 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved