Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №103991920, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Договір був укладений та підписаний згідно вимог ЗУ «Про електрону комерцію». Кредитором свої зобов`язання були виконані у повному обсязі, проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків зі сплати кредиту. 28.05.2024року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №108-МЛ/Т, відповідно до умов якогоТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №103991920 від 24.12.2023 року, за яким боржником є [PERSON] . На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 11120,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3022 грн.; заборгованість за відсотками - 7778,97 грн.; заборгованість за комісією - 320 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за вищевказаним кредитним договором та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив також, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надсилання поштових повідомлень на адресу місця реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила, відзив не подавала. Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Судом встановлено, що 24.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103991920 в електронній формі, який разом з додатком (графіком платежів), підписано відповідачем за допомогою одноразового електронного ідентифікатора «[NUMBER]», відправленого на номер телефону, зазначений позичальником в договорі. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 3200 грн. Строк кредитування 105 днів з 24.12.2023 до 07.04.2024. Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER]. Згідно з п. п. 1.5.1 за надання кредиту нараховується комісія за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту та становить 320 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 816 гри, які нараховуються за ставкою 1.70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 6624 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (1.5.3). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (1.6). Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан», [PERSON] , з якою укладено договір про споживчий кредит №103991920 від 24.12.2023 року, його підписано з застосуванням електронного підпису одноразовим індикатором «[NUMBER]» відправленого на номер телефону [NUMBER] . Згідно з платіжним дорученням №79231302 від 24.12.2023 року на картку отримувача [PERSON] [NUMBER] (призначення платежу «Кошти згідно договору 103991920) перераховано кошти у розмірі 3200 грн. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №103991920 від 24.12.2023 року, за яким боржником є [PERSON] та до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №79231302 від 24.12.2023, сума заборгованості 11120 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку відповідача 24.12.2023 останній на рахунок зараховано кошти у розмірі 3200 грн. 05.02.2024 позичальником здійснено платіж у розмірі 100 грн. за комісією за пролонгацію та 178 грн. тіло кредиту, будь-яких інших сплат на погашення заборгованості за кредитним договором станом на 28.05.2024 позичальником не здійснювалося. Заборгованість відповідача згідно з розрахунком позивача становить 11 120,97 грн., з яких 3022 грн. тіло кредиту, 7778,97 грн. відсотки, 320 грн. комісія. 13.05.2025 року відповідачу [PERSON] позивачем було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, проте заборгованість не погашена. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 207 ЦК України визначено. що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В процесі розгляду справи встановлено, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконувала своїх зобов`язань жодному з кредиторів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 11120,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3022 грн.; заборгованість за відсотками - 7778,97 грн.; заборгованість за комісією - 320 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не довела належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростувала, контррозрахунок не надала, відзив на позов до суду не надходив. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №0605 від 06.05.2025, актом наданих послуг від 20.05.2025 та детальним описом наданих послуг від 20.05.2025. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним документом. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Outcome: approved