Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

01.09.2025 [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду через «Електронний суд» із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у смт.\~Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у смт.\~Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області померла уродженка смт.\~Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області [PERSON] , [INFO] , яка за життя 23.10.2018 склала на заявницю заповіт, згідно якого все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалося заповідала [PERSON] , 1966 р.н. Заявник посилається на неможливість отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану». Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для державної реєстрації її смерті, проведеної уповноваженим органом України, та одержання свідоцтва про смерть встановленого зразка та оформлення спадщини. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 01.09.2025 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання заявник, її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Інгульського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням приписів статті 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. Відповідно до статей 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно копії\~заповіту від\~23.10.2018,\~посвідченого державним\~нотаріусом Кучеренко\~Л.Є. на випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] зробила розпорядження, за яким все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалося заповідала [PERSON] , 1966 р.н. Отже заявниця може бути спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2025, виданого незаконно створеним та діючим на тимчасово окупованій території України Нижньосірогозьким районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області [PERSON] , яка народилась [INFO] у смт.\~Верхній Рогачик Херсонської області померла [INFO] у смт.\~Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області. Як вказує заявник, встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та в подальшому для оформлення спадкових прав. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №\~5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з ч.1,2 ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, який діяв на час смерті Маловічко ТА., до його скасування наказом від 28.02.2025 № 376, ним було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до вказаного переліку вся територія Каховського району Херсонської області, до якої належить смт Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області (Верхньорогачицька\~селищна територіальна\~громада),\~є тимчасово окупована російською федерацією територія України з 24.02.2022. Аналогічні дані містяться в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 № 380/43786. Згідно з ч 2, 3 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п. 7ст.1-1\~цього ж\~Закону тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Разом з тим, за ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, місце смерті [PERSON] , [INFO] на дату її смерті та на час розгляду справи має статус тимчасово окупованої території України. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до положень частини другої статті 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia", "Ila § cu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема медичними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. За викладених обставин, надані заявником копія свідоцтва про смерть від 12.02.2025, з врахуванням наведеної вище практики ЄСПЛ, як виняток, приймаються судом до уваги під час розгляду даної справи як така, що підтверджує факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. Суд враховує, що проведення державної реєстрації смерті [PERSON] не вбачається за можливе в будь-якому органі реєстрації актів цивільного стану на території, підконтрольній українській владі, оскільки відсутній належний документ, який відповідно до законодавства підтверджує факт її смерті. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті [PERSON] в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом реєстрації актів цивільного стану. З урахуванням вищевикладеного, з метою захисту прав заявника, суд вважає заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України такою, що підлягає задоволенню, оскільки лише такий спосіб може забезпечити можливість отримати заявнику свідоцтва про смерть особи, видане державним органом України. Згідно пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved