Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-28 00:00:00

Представник позивача адвокат Пуленко А. Г., через систему «Електронний суд» звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 липня 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 829. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 28.07.2018 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, від якого вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, а тому постало питання про розлучення. Вважають, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер. На даний час разом не мешкають, між ними втрачене почуття кохання та взаємної поваги, у зв`язку із чим подальше існування сім`ї неможливе. Більш того спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 01 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк для усунення визначених недоліків. Ухвалою судді від 01 квітня 2025 виправлено описку, допущено в ухвалі судді від 01.04.2025. 09 квітня 2025 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 01.04.2025. Ухвалою судді від 10 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача адвокат Пуленко А. Г. надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в якій також зазначила, що позивач позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та, за відсутності заперечень позивача, ухвалити заочне рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 липня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28.07.2018 зроблено відповідний актовий запис № 829, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу з позивачем, відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved