Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

На розгляд\~суду пред`явлено\~вказану позовну\~заяву,\~в якій\~представник ТОВ\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-фінанс»\~просить стягнути\~з [PERSON] заборгованість за договором № 7406511 про надання споживчого кредиту від 25.12.2023 р. станом на 30.09.2024 року у розмірі 87360,00 гривень, та судовий збір у сумі 3028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25.12.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 7406511 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав 24000 грн. на строк 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 25.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] . 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7407015 про надання споживчого кредиту від 25.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Зазначає, що [PERSON] не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим утворено заборгованість в сумі 87\~360,00\~грн,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~24\~000,00\~грн.,\~заборгованість за\~нарахованими відсотками\~ 63\~360,00\~грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Вищевикладене змусило ТОВ «ФК «Укрглобал- фінанс» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс», Руденко К.В. про дату, час проведення судового засідання повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128, 130ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, що в розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 25.12.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 7406511 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав 24000 грн. на строк 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Договір підписано електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) [NUMBER] . (а.с. 6-13) Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 25.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.18) Відповідно до\~картки обліку, заборгованість відповідача за договором № 7406511 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 30.09.2024 р.складає 87 360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 63 360,00 грн. (а.с.19-25). 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7406511 про надання споживчого кредиту від 25.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а.с.38-40) Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.09.2024 року до договору факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, ТОВ «ФК «Укрглобал- фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 87 360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 63 360,00 грн.(а.с.44) Згідно до листа АТ «Універсалбанк», наданого на запит суду, [PERSON] в банку було емітовано карту № [NUMBER] (а.с.74). Відповідач активно користувався отриманими кредитними коштами, про що свідчить виписка по рахунку за період 25.12.2023-30.12.2023р. Згідно даної виписки, 25.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано 24000,00грн., після чого до 30.12.2023 року зафіксовані витрати на сплату комунальних послуг, придбання товарів, переказ коштів на інші картки, зняття готівки, тощо (а.с.75-77). З метою стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із частиною першою\~статті 627 Цивільного кодексу України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою,другою статті 639 Цивільного кодексу України\~,договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~статтею 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 530 Цивільного кодексу України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором виконані у повному обсязі та надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за договором № 7406511 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2023 утворилась заборгованість в сумі 87360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 63360,00 грн. В той\~же час,\~відповідачем \~не надано\~детального та\~обґрунтованого розрахунку,\~який би\~спростовував правильність\~наданого позивачем\~розрахунку за\~кредитними договорам,\~а також\~доказів на\~підтвердження того,\~що нею\~належним чином\~виконувалися умови\~кредитного договору, з огляду на що не спростувала доводи позивача. Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал- фінанс». Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. До суду позивач надав договір №02/08/2024 від 02.08.2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В. про надання правової допомоги. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій Замовник є учасником (а.с.45-46). 29.12.2024 \~ \~ \~ \~року ТОВ «ФК\~«Укрглобал-Фінанс»\~та адвокатом\~Руденком К.В. підписано\~Акт №24\~про підтвердження\~факту надання\~правової допомоги,\~згідно якого\~Виконавець надав,\~а Замовник\~прийняв юридичні\~послуги відповідно\~до Договору\~№ 02/08/2024\~про надання\~правової допомоги від 02.08.2024 року. Відповідно зазначено акта вартість послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників, згідно реєстру №1 від 29.12.2024р., складає 100000,00грн. Відповідно до Витягу з реєстру №1 до акту №24 (а.с.50), вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] складає 10000,00грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00\~ грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved