Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 04 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] укладено Договір № 457454-КС-002 про надання кредиту, згідно умов якого відповідач отримав кредит, на засадах строковості, поворотності та платності, у розмірі 29000,00 грн. зі сплатою процентів у встановленому договором розмірі. Вказаний договір укладено в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. 04 серпня 2023 року позивачем перераховано [PERSON] суму кредиту у розмірі 29\~000 грн. на її картковий рахунок: [NUMBER] , тобто ТОВ «Бізпозика» виконало зобов`язання за договором у повному обсязі. Однак, відповідач договірні зобов`язання порушив, заборгованість не погасив повністю, у зв`язку з чим станом на 08.02.2025 має борг, який становить 50852,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20343,48 грн.; суми прострочених платежів по процентах 30509,40 грн. У зв`язку з цим, позивач ТОВ «Бізнес\~позика» просив стягнути заборгованість у розмірі 50852,88 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Бізнес\~позика», заявлені вимоги позивач підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 04 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 457454-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.7, 2.5 договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 29 000,00 грн., строком на 24 тижнів до 19.01.2024, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, а також комісія за надання кредиту 4350.00 грн. Згідно п. 2.4 договору стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день становить 1,14918207, фіксована. За змістом п. 3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процента ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів. У п. 3.2.1 договору сторони погодили, що у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору. Відповідно до п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана у п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Згідно п. 3.2.4 договору проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. 30 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору № 457454-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов даної додаткової угоди сторони підтвердили, що станом на 30.11.23 року у позичальника наявна заборгованість 22448,52 грн., з якої сума кредиту становить 20343,48 грн., процент за користування кредитом - 2105,04 грн. Також сторони збільшили строк на який надається кредит до 35 тижнів, й відповідно змінили дату повернення кредиту та термін дії договору до 04.04.2024 року. Судом встановлено, що 04 серпня 2023 року у позивачем перераховано [PERSON] суму кредиту у розмірі 29\~000 грн. на її картковий рахунок: [NUMBER] , номер транзакції № 39117-90470-74134, про що свідчать Довідки ТОВ «Профітгід» про підтвердження переказу грошових коштів. Вищевказаний договір укладено сторонами в електронній формі, через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується Пропозицією укласти договір (офертою) № 457454-КС-002 від 04 серпня 2023 року, Прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 457454-КС-002 від 04 серпня 2023 року та візуальною формою послідовності дій клієнта. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] порушила умови договірних зобов`язань й станом на 08.02.2025 має заборгованість, яка становить 50852,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 20\~343,48 грн.; суми прострочених платежів по процентах 30509,40 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч. частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.\~ Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала вищезазначений договір, за умовами якого отримала грошові кошти у кредит шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір № 457454-КС-002 від 04 серпня 2023 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідач [PERSON] ознайомилася з вказаним договором про надання кредиту від 04 серпня 2023 року та підписала його одноразовим ідентифікатором «UA-0562», що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта. За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] сума заборгованості за договором № 457454-КС-002 від 04 серпня 2023 року не сплачена, жодних заперечень щодо позовних вимог відповідач до суду не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 50852,88 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 3445 від 26.02.2025, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved