Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

Представник ТОВ «ФК Айконс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №3462006572/522207 від 14.06.2020 року в сумі 17\~000,00 грн. , з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 4000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 13\~000,00 грн.. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 червня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №3462006572/522207 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.\~Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 4000,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 2,50 % (процентів) на добу. 20 серпня 2021 року\~між\~ТОВ\~«Кредитна установа «Європейська кредитна група»\~та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3462006572/522207 від 14 червня 2020 року. 25 серпня 2021 року\~між\~ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір № 1-25/08/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором №3462006572/522207 від 14 червня 2020 року. Так, ТОВ «ФК «АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 17\~000,00 грн. , з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 4000,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 13\~000,00 грн. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 18 липня 2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та задоволено клопотання про витребування доказів. Представник позивача Пархомчук С.В. надіслав суду заяву, в якій просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача та стягнути витрати зі сплати судового збору та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 14 червня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №3462006572/522207 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.\~Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 4000,00 грн. на споживчі потреби, на строк 30 днів, з процентною ставкою 2,50 % (процентів) на добу. З довідки ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №3462006572/522207 від 14 червня 2020 року, ідентифікований ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», одноразовий ідентифікатор: R20405, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 14 червня 2020 року . Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № №3462006572/522207 від 14 червня 2020 року станом на 28 березня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 17 000,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 13\~000,00 грн. . В подальшому, 20 серпня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги\~до\~боржників Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-20/08/2021 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17 000,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 13\~000,00 грн. Водночас, 25 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» укладено договір № 1-25/08/2021 відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги\~до\~боржників . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25 серпня 2021 року ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17 000, 00 грн. Отже, ТОВ «ФК АЙКОНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості. Цей правочин відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію»вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконала зобов`язання за укладеним договором. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 516 ЦК України). Таким чином, право вимоги за договором про споживчий кредит № №3462006572/522207 від 14 червня 2020 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП», а в подальшому - до ТОВ «ФК АЙКОНС». Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором. Оскільки\~відповідачем\~не\~спростовано\~факту\~отримання ним кредиту в розмірі 4000,00 грн., вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. У\~постанові\~Великої\~Палати\~Верховного\~Суду\~від\~28\~березня\~2018\~року\~по справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором\~строку\~кредитування\~чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.\~В охоронних\~правовідносинах\~права\~та\~інтереси\~позивача\~забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідно дост. 12 ЦПК Україниучасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За\~умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3070222723/523308 від 18 червня 2020 року встановлено строк його дії\~30 днів. Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої\~Палати\~Верховного\~Суду\~розмір\~процентів\~за\~кредитним договором буде дорівнювати\~3000,00 грн.\~(4000,00\~грн.\~основного\~боргу\~х\~30\~днів\~дії\~договору\~х 2,50 процентної ставки на добу). Відтак суд зазначає, що за\~умовами\~індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту 3070222723/523308 від 18 червня 2020 року позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами\~підлягають часткову задоволенню в розмірі 3000,00 грн. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 10 500,00 грн., суд дійшов наступного висновку. За правилами ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФК АЙКОНС» надано копії таких документів: договір № 16/06/2025 про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року , акт про отримання правової допомоги на суму 10500,00 грн від 11ерпня 2025 року,платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 11950 від 11 серпня 2025 року, згідно з якою була здійснена оплата за правничу допомогу на суму 10500,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 16 червня 2025 року , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18 липня 2019 року. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. У постанові від 19\~лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст.41\~Конвенції\~\~про\~\~захист\~\~прав людиниі основоположнихсвобод\~1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідач просила врахувати що сума витрат за надання правничої професійної допомоги є занадто завищеною та не відповідає критеріям розумності розміру таких витрат, оскільки справа є малозначною. Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК АЙКОНС»\~підлягають\~частковому\~задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 996,63 грн.\~. На\~підставі\~ст.ст.\~512,\~626,\~627,\~1048,\~1054,\~1055,\~1056-1,\~1077,\~1078,\~1081 ЦК України,\~

Outcome: partial