Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

14.04.2025 Позивачка засобами поштового зв`язку направила до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів. 16.04.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначену позовна заява. Позовчка обґрунтувала вимоги наступним. 15 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 42. Від даного шлюбу, ми з відповідачем маємо двох спільних дітей, доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.06.2011 року, та сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.10.2023 року. Спільне життя з [PERSON] , не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження наших поглядів на сімейні відносини, тому за моїм позовом рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 15 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м, Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, за актовим записом Ме 42 - розірвано, справа № 753/18766/23. Наші діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали та проживають разом зі мною Усі обов`язки щодо матеріального утримання та виховання дітей я - несу самостійно. Мої діти, потребують певних матеріальних затрат, нормального та повноцінного харчування, відповідач, [PERSON] , самоусунувся від виконання обов`язку в частині матеріального утримання наших спільних дітей, отримані кошти відповідач від заробітку використовує для задоволення власних потреб, вважаючи що утримання та виховання дітей, то є мій особистий клопіт. Мені відомо, що відповідач працює, має регулярний грошовий дохід та задовільний стан здоров`я що дозволяє йому утримувати своїх дітей; інших стягнень по виконавчим листам із [PERSON] - не має. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , а угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між нами не досягнуто, тому я, [PERSON] ,, вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд: Стягнути із [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття [PERSON] та [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою від 25.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження к справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача адвокат Новіков Я.А. позовну заяву з додатками отримав в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, що підтверджується розпискою від 27.06.2025. 07.07.2025 представник відповідача адвокат Новіков Я.А. засобами поштового зв`язку направив відзив на позовну заяву, який надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 09.07.2025, у якому зазначено наступне. 1. Щодо надання допомоги на утримання дітей. Позивачка безпідставно стверджує, що відповідач ухилявся від участі у матеріальному забезпеченні дітей. Насправді кошти на утримання надавались добровільно, що підтверджується банківськими виписками, квитанціями та електронними переказами (додаються до заперечення). 2. Вплив позивачки на дітей і перешкоджання контактам. Відповідач вважає, що позивачка систематично перешкоджає спілкуванню з дітьми та здійснює психологічний вплив, налаштовуючи їх проти батька. Вона самостійно, без погодження з батьком, змінила місце навчання та проживання дітей, вивезла їх за кордон. 3. Матеріальний стан позивачки. Позивачка перебуває на тимчасовому захисті у Німеччині, має пасивний дохід від нерухомості, проживає з матір`ю та новим партнером. Це свідчить про наявність додаткових джерел забезпечення. 4. Неможливість повноцінної участі у вихованні дітей. Вивезення дітей за кордон без згоди відповідача, їх реєстрація за новим місцем проживання та зміна навчальних закладів унеможливили реалізацію відповідачем прав батька. 5. Фінансові обставини відповідача Встановлення аліментів у розмірі 1/3 доходу, як вимагає позивачка, не відповідає економічній реальності з урахуванням воєнного стану, зростання цін, комунальних тарифів, а також низького рівня доходів. 6. Нецільове використання коштів. Враховуючи, що позивачка проживає з іншим чоловіком, який також має дитину, існує ризик використання коштів не за призначенням. Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не враховують реальний стан справ, спотворюють дійсність та порушують права відповідача як батька. Просить суд: 1. Врахувати надані заперечення та взяти до уваги добровільне надання допомоги відповідачем. 2. Врахувати матеріальне становище сторін та ризики нецільового використання коштів. 3. Визнати обставини, що позивачка перешкоджає реалізації відповідачем батьківських прав. 4. Встановити справедливий фіксований розмір аліментів з урахуванням воєнного стану та курсових коливань, який не буде порушувати права відповідача на проживання. До відзиву представник відповідача долучив копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої допомоги відповідачу, скріншот переписки відповідача з дітьми - 2 арк, та докази направлення відзиву позивачу, що також підтверджується описом вкладення доданого до пріоритетного відправлення. Правом на подання відповіді на відзив позивачка не скористалась. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких мотивів. 15.01.2011 сторони зареєстрували шлюб (а.с.12). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). [INFO] народився [PERSON] , батьками якої відповідно до копії свідоцтва про народження є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.18). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13-16). Діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач у відзиві зазначає, що кошти на утримання надавались добровільно, однак на підтвердження факту добровільної сплати аліментів відповідач доказів не надав. Відповідач просив врахувати матеріальне становище сторін та ризики нецільового використання коштів, однак доказів цих тверджень суду не було надано. Твердження відповідача, що позивачка перешкоджає реалізації відповідачем батьківських прав є недоведеними. Враховуючи те, що малолітні діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; доказів наявності у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина не надано, законодавчо на обох батьків неповнолітніх дітей покладено обов`язок забезпечення, утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2025 (дати подання позову до суду) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідач, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн у дохід держави.

Outcome: approved