Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-07 00:00:00

03 червня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №500/02-14 від 31 травня 2024 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Судом було\~встановлено,\~що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району (Старонекрасівський стростинський округ) за №10, що також підтверджено довідкою №40, виданою 10 січня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~свідоцтва про\~смертьсерії [NUMBER] , виданого 16 червня 2011 року виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76529206 від 09 квітня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт складений [PERSON] , померлим [INFO] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено актовим записом про шлюб №17, складеним 04 жовтня 1957 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 11 січня 1996 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 1988 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00042022615 від 26 жовтня 2023 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; -син [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження №6, виданим 26 листопада 1965 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -син [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження №2, виданим 03 січня 1976 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №153 від 07 березня 2024 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Крім цього, встановлено що [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, крім того надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~свідоцтва про\~смертьсерії [NUMBER] , виданого 12 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить: частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яку вона прийняла після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 04 березня 2004 року секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району, зареєстрованого в реєстрі за № 98, [PERSON] заповіла все її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76529858 від 09 квітня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 04 березня 2004 року, зареєстрований за № 98 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно довідки № 792 від 06 листопада 2023 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , проте не проживав. Відповідно до матеріалів спадкової справи №86/2024, відкритої після [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вже встановлено, в судовому засіданні оскільки [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] , спадкування частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 11 січня 1996 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 1988 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00042022615 від 26 жовтня 2023 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; -син [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження №6, виданим 26 листопада 1965 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -син [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження №2, виданим 03 січня 1976 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №792 від 06 листопада 2023 року старости Старонекрасівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Як вже встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Крім цього, встановлено що [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, крім того надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №500/02-14 від 31 травня 2024 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved