Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

Представник заявниці звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що 03 березня 2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., [PERSON] (заявник) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті [PERSON] та відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, визначений частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України. [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . В заяві зазначено, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] були подружжям та батьками заявниці, проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Разом із ними фактично постійно проживала донька [PERSON] . Цей факт постійного проживання підтверджується актом від 14.07.2025 року, посвідченого сусідами [PERSON] та [PERSON] , а саме комісія встановила, що гр. [PERSON] фактично проживала за адресою [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON] , на день смерті кожного. У зв`язку з цим, представник заявниці просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , разом із спадкодавцями [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.1-4). Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження з викликом учасників справи. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак її представник подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.31). Представник заінтересованої особи Войнилівської селищної ради в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.29). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., [PERSON] (заявник) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті [PERSON] та відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, визначений частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України (а.с.8, 13). [INFO] помер [PERSON] , постійним місцем проживання якого було [ADDRESS] (а.с.12, 18). [INFO] померла [PERSON] , постійним місцем проживання якої було [ADDRESS] (а.с.17, 19). [PERSON] та [PERSON] були батьками заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з державного реєстру про зміну прізвища після одруження (а.с.7, 20). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] були подружжям (а.с.12) та батьками заявниці (а.с.20), проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.12, 17). Разом із ними фактично постійно проживала донька [PERSON] . Цей факт постійного проживання підтверджується актом комісії Войнилівської селищної ради від 14.07.2025 року, посвідченого сусідами [PERSON] та [PERSON] . А саме комісія встановила, що гр. [PERSON] фактично проживала за адресою [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON] на день смерті кожного (а.с.22). Частиною 3 статті 1223 ЦКУкраїни право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". Таким чином, встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцями породжує для заявниці юридичні наслідки, вона зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Як вбачається з наданих суду документів, [PERSON] \~фактично проживала\~за адресою\~ [ADDRESS] разом\~із батьками\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~день смерті\~кожного з\~нихТаким чином, в ході судового розгляду підтверджено факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що заявниця, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, проживала постійно зі спадкодавцями\~ на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцями на час відкриття спадщини надасть змогу заявниці реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті останніх у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved