Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач ФОП « [PERSON] » звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208035997 від 07.02.2022, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов даного Полісу, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь третьої особи, якій страхувальник спричинить матеріальні збитки страхове відшкодування. 04.03.2022 о 14 годині 55 хвилин в м. Запоріжжі, рухаючись по вул. Тиражна, навпроти буд.60 по вул. Івана Гутника-Залужного, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не надав перевагу та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda CX5», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3(6),12.1,13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вину [PERSON] визнано постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2022 у справі № 334/1545/22. Крім того, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2022 по справі № 334/1543/22, судом було встановлено, що [PERSON] , згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2022, 04.03.2022 о 14-55 год., керував транспортним засобом за вищевказаних обставин у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі. Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Факт ДТП від 04.03.2022 визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в сумі 72420,34 грн. Відповідач [PERSON] є страхувальником транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , та відповідачем у справі, оскільки передав транспортний засіб особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Відшкодувавши шкоду заподіяну [PERSON] , ПрАТ «ВУСО» отримало право регресної вимоги. 29.07.2024 ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » уклали договір № 29/07/2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ФОП « [PERSON] » отримав право вимоги до відповідачів. Посилаючись на викладені обставини просить стягнути з відповідачів на користь ФОП « [PERSON] » завдані збитки в порядку регресу в сумі 72 420,34 грн. та судові витрати. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді від 14.05.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам копії ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками були направлені поштою за місцем проживання. Відповідач [PERSON] отримав копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі 26.05.2025, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. На момент вчинення ДТП відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), що спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України були урегульовані нормами Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст.5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону №1961-IV). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону №1961-IV). Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п.34.1, 34.2, 34.3 ст.34 Закону України №1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п.п.35.1., 35.2 ст.35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються відповідні (за переліком) документи. Пунктами 36.1-36.2 ст.36 Закону №1961-IV визначено, що страховик,

Outcome: partial