Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІННОВА ФІНАНС» через систему «електронний суд» 02.09.2025 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу по цивільній справі №386/1265/24, провадження №2/386/459/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ІННОВА ФІНАНС»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28.08.2025 в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб постановлено рішення суду, яким позов задовольнено, стягнуто із [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ІННОВА ФІНАНС»\~ заборгованість\~договором про\~надання грошових\~коштів у\~позику №\~6849760125\~від 26.01.2025\~р у\~розмірі 37\~760 (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп.та понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп. Просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, вказав, що під час ухвалення судового рішення питання щодо судових витрат в частині витрат на правову допомогу не вирішувалось. При поданні\~позову,\~позивач подав\~до суду\~договір про\~надання правничої\~допомоги №06-05/2025\~від 06.05.2025\~р.;\~копію \~Акту №5170\~від 28.08.2025\~р.\~приймання-передачі\~наданої правничої\~допомоги за\~Договором про\~надання правничої\~допомоги №01-11/24\~від «01»\~листопада 2024\~р.;витяг\~з Акту\~приймання передачі\~справ на\~надання правничої\~допомоги від\~06.05.2025\~р..;платіжну\~інструкцію на\~підтвердження оплати\~наданої правничої\~допомоги;\~ордер серія\~АН №1685551\~25.06.2025.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 6216 від 07.07.2022 .В позовній заяві просив суд стягнути з відповідача судові витрати . Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч.3-4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Суд, дослідивши докази додані до заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню. Судом встановлено, що при ухвалені судового рішення не було вирішено питання в повному обсязі про стягнення судових витрат, оскільки було стягнуто з відповідача на користь позивача лише судові витрати понесені за сплату судового збору, однак не було вирішено питання про стягнення судових витрат понесені за правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Представник позивача до заяви надав копії документів, які підтверджують розмір цих витрат, а саме: договір про\~надання правничої\~допомоги №06-05/2025\~від 06.05.2025\~р.;\~копію \~Акту №5170\~від 28.08.2025\~р.\~приймання-передачі\~наданої правничої\~допомоги за\~Договором про\~надання правничої\~допомоги №01-11/24\~від «01»\~листопада 2024\~р.;витяг\~з Акту\~приймання передачі\~справ на\~надання правничої\~допомоги від\~06.05.2025\~р..;платіжну\~інструкцію на\~підтвердження оплати\~наданої правничої\~допомоги;\~ордер серія\~АН №1685551\~25.06.2025.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 6216 від 07.07.2022 . Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено , з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. є співмірними та належним чином обґрунтованими, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача.

Outcome: approved