Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що його двоюрідний племінник [PERSON] , мешканець с. Оленівка Подільського району Одеської області, є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи довічно, який внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного контролю та опіки зі сторони іншої особи.\~ Батьки [PERSON] померли. Крім нього інших близьких родичів у [PERSON] не має. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник органу опіки та піклування Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Особа, відносно якої вирішується питання про визнання його недієздатним [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 740 від 20.11.2024 року, участь [PERSON] в судовому засіданні недоцільна, внаслідок його психічного стану. Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання його недієздатним, адвокат Печарський В.Д. зазначив, що [PERSON] , внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує встановлення опіки та призначення опікуна з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Заслухавши доводи заявника, думку адвоката, вивчивши матеріали справи, дослідивши висновок судово-психіатричного експерта, суд встановив наступне. Згідно копії довідки МСЕК серії 2-18 ОД № 010390 від 30.10.2008 року [PERSON] , [INFO] , являється особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи безстроково. (а.с. 9). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 840 від 27.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Помірної розумової відсталості, внаслідок раннього органічного ураження ЦНС», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.0 МКХ-10, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області № 66 від 29.03.2024 року визначено за доцільне призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його недієздатною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Враховуючи, що судом встановлено факт хронічного психічного розладу в [PERSON] , внаслідок якого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину (ч. 2 ст. 41 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи\~чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Положеннями ч. 2 ст. 299 ЦПК України визначено, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з повідомленням Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 07.07.2025 року загальна вартість проведеної відносно [PERSON] експертизи становить 8075,62 грн. Враховуючи вищезазначене, відшкодування витрат ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», пов`язаних з проведенням експертизи відносно [PERSON] необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved