Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 05.09.2024, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 16.09.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу, актовий запис №529; після розірвання шлюбу залишити відповідачеві дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16.09.1995 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського райвиконкому м. Кривого Рогу. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на момент пред`явлення даного позову є повнолітнім. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені з жовтня 2021 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, взаємоповаги, виникненням сварок. Уже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми власними інтересами, фактично їх сім`я припинила своє існування. Наразі стосунки вони не підтримують, мешкають окремо. Спір про поділ сумісно нажитого майна як подружжям між ними відсутній. На переконання позивача, примирення та збереження їх шлюбу з [PERSON] на майбутнє є виключеним із вищенаведених підстав. Доцільності у наданні строку на примирення позивач не вбачає, рішення розлучитись є осмисленим, оскільки шлюб існує формально. Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву залишено без руху. 19.09.2024 виявлені недоліки позивачем усунуто. Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 09.01.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача про допит свідків (протокол с/з, а.с.42). Ухвалою суду від 24.04.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків (протокол с/з, а.с.97). Ухвалою суду від 18.06.2025 частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. У ході розгляду справи позивач [PERSON] та його представники адвокати Вязанкіна Н.П., Мартинова Н.Ю., кожен окремо, пред`явлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Наполягали, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені саме з жовтня 2021 року. Представник відповідача [PERSON] адвокат Джемерчук О.В. початково заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила надати подружжю строк на примирення, оскільки, на переконання відповідача, їх сім`ю на майбутнє можливо зберегти. Крім того, представник зауважила, що стосунки між подружжям припинені з лютого 2024 року. До того часу вони мешкали разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] , мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, вели сумісно господарство та разом сплачували житлово-комунальні послуги за квартиру. До того ж [PERSON] , хоча і не був співвласником вищевказаної квартири, однак брав участь в утриманні майна шляхом оплати житлово-комунальних послуг. У подальшому представник відповідача змінила позицію, а саме, не заперечувала проти задоволення позовних вимог з приводу розірвання шлюбу, доцільності у наданні строку на примирення вже не вбачала, знявши з розгляду раніше подане клопотання, однак заперечувала проти зазначеного позивачем моменту припинення між сторонами шлюбно-сімейних стосунків (у жовтні 2021 року), оскільки, на переконання [PERSON] , стосунки між ними тривали до лютого 2024 року. Допитаний судом як свідок [PERSON] суду показав, що зі сторонами знайомий з дитинства, стосунки нормальні. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] не мешкають разом більше 2-х років. Ще до початку війни [PERSON] вже жив окремо від [PERSON] , десь близько півтора роки на орендованій квартирі по [ADDRESS] з іншою жінкою, а вже більше року служить в ЗСУ, будучи призваним за мобілізацією. Ще на початку війни [PERSON] йому казав, що живе сам. Причини розлучення та припинення між ними стосунків йому не відомі. Він живе за адресою: [ADDRESS] , був в гостях у [PERSON] , який є його сусідом. Свідок [PERSON] , будучи допитаною судом, показала, що сторони є її свекром та свекрухою. Їй відомо, що вони не мешкають разом з вересня 2024 року, причиною припинення між ними стосунків стали виникнення непорозумінь. [PERSON] має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , куди й переїхав мешкати. Раніше, тобто до вересня 2024 року, він мешкав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] служить в ЗСУ з листопада 2023 року. Про те, чи є у [PERSON] стосунки з іншою жінкою, їй не відомо, про це вона почула від свідка [PERSON] . Також зазначила, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] у 2022 році мешкав її чоловік [PERSON] син сторін. Допитана судом як свідок [PERSON] суду показала, що вона мешкає по сусідству з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] мешкає у кв. [ADDRESS] . До кінця 2023 року [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, бачила його у воєнній формі у листопаді 2023 року, а також як він виходив на балкон у квартирі. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/ доказів, зупинення/поновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази у справі, заслухавши покази свідків, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін та їх представників, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16.09.1995 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №529 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 14.09.2024). Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 14.09.2024. Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу, а відтак обов`язковому встановленню при вирішення спору є дата й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. Як зазначено у п.4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Зважаючи на те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, тому, як наголошено у п.10 постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11, із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судовим розглядом встановлено, а сторонами визнано, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, наміру зберігати шлюб на майбутнє вони не мають та обопільно висловили своє бажання розлучитись. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Зважаючи на те, що із обсягу наявних у справі доказів однозначно та достеменно встановити момент припинення між сторонами шлюбно-сімейних стосунків неможливо, оскільки покази допитаних свідків у сукупності є суттєво розбіжними між собою, свідки покази надавали здебільшого ґрунтуючись на власних спостереженнях чи припущеннях без деталізації джерела своєї\~обізнаності щодо\~обставин та\~моменту припинення\~між сторонами\~стосунків,\~тому суд вважає, що для вирішення даного спору у межах заявлених вимог достатнім є доведеність факту, що подружжя стосунки припинило, наразі не підтримує та не має наміру і бажання зберігати шлюб на майбутнє. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не вказала. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, їх обопільну згоду на розлучення, відсутність неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14.09.2024, слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на те, що зміна прізвища особи, яка його змінила під час укладення шлюбу, при його розірванні є правом такої особи та залежить від її волевиявлення, тому суд вважає, що заявлення позивачем вимоги про відновлення відповідачеві дошлюбного прізвища за відсутності згоди на це безпосередньо відповідача є неприпустимою. Відтак, правові підстави для задоволення вимог в цій частині відсутні. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та звільнення його від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 1\~211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial