Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

Угрудні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі позивач) звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22.07.2025 року, просило стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 78\~919,22 грн. та витрати по сплаченому судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №92437а2к3, забезпечений транспортний засіб «BMW», д.н.з. [NUMBER] . 28.07.2023 року відбулось ДТП за участю автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля марки «Mazda» д.н.з. [NUMBER] . При цьому, відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року у справі №756/9970/23 особою винною в скоєнні даного ДТП визнано відповідача. На виконання умов договору, власнику автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 358\~672,68 грн. та 50\~381,08 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «ІНГО», яке вплатило страхове відшкодування у сумі 158\~400,00 грн., а також у сумі 100\~000,00 грн. Відтак, позивач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України для повного відшкодування збитків слід стягнути з винної у ДТП особи різницю між фактичними збитками і страховим відшкодуванням у сумі 78\~919,22 грн., що змушує звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Як передбачено п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.3 ч.8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є:\~\~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається\~належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України,\~\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. 12 березня 2025 року справу передано до провадження судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А., а ухвалою судді від 14 березня 2025 року у вказаній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 грудня 2022 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №92437а2к3, забезпечений транспортний засіб «BMW», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 11-28). 28.07.2023 о 17:28 годині [PERSON] в м. Київ, по вул. Новоконстянтинівська,\~2а,\~в порушення п.п 2.3б; 13.1\~Правил дорожнього руху,\~керуючи автомобілем MAZDA, державний номер [NUMBER] , був не уважний, не стежив з дорожньою обстановкою, не дотримався дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року у справі №756/9970/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у межах санкції вказаної статті (а.с. 35). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою\~28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «BMW», д.н.з. [NUMBER] були завдані матеріальні збитки. 02 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 36-37). Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування (а.с. 56), суму страхового відшкодування [PERSON] здійснено з врахуванням Акту огляду транспортного засобу від 02.08.2023 року (а.с. 40-51) та рахунку №ВВL00004681 від 29.07.2023 року (а.с.52-54), що становить 112\~540,64 грн. (а.с. 57). Фактичну виплату страхового відшкодування у сумі 112\~540,64 грн.згідно розрахунку на користь ТОВ АВТ Баварія Київ підтверджено платіжним дорученням №992734 від 14.08.2023 року (а.с. 59). Із розрахунку страхового відшкодування (а.с. 66), суму доплати страхового відшкодування [PERSON] здійснено з врахуванням Акту виконаних робіт №BIN00004506 від 31.10.2023 року (а.с. 60-63), Акту виконаних робіт №АIN00052819 від 10.11.2023 року (а.с. 64-65), що становить 50\~381,08 грн. (а.с. 67). Фактичну виплату страхового відшкодування у сумі 50\~381,08 грн.згідно розрахунку на користь ТОВ АВТ Баварія Київ підтверджено платіжним дорученням №1016505 від 21.11.2023 року (а.с. 69). Також на рахунок ТОВ АВТ Баварія Київ перераховано 158\~400,00 грн. (а.с.72), що є страховим відшкодуванням за вирахуванням обов`язкової франшизи (а.с. 70-71). На момент ДТП 28.07.2023 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ІНГО» (а.с. 74). ПрАТ «СК «ІНГО» перерахувало на рахунок ПрАТ «СК «АРКС» 100\~000,00 грн. в якості страхового відшкодування (а.с. 137). ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до винної у ДТП особи із претензією про повне відшкодування непокритої шкоди у сумі 128\~538,14 грн., яка була проігнорована (а.с. 75). Відповідно до\~ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за\~\~участю забезпеченого транспортного\~\~засобу,\~\~внаслідок якої настає цивільно-правова\~\~відповідальність особи, відповідальність якої\~\~застрахована,\~\~за\~\~шкоду, заподіяну\~\~життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України\~страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Положення\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок\~\~дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За умовами\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, розмір невідшкодованих витрат по виплаті страхового відшкодування становить 78\~919,22 грн., що підлягає стягненню з винної у ДТП особи відповідача у даній справі. Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved