Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Ясницької Н.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023 в розмірі 33150,00 грн. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.11.2023 між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 в електронному вигляді, підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, який був направлений на зазначений нею номер мобільного телефону. Відповідно до умов Договору первісний кредитор надав відповідачу у користування грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29042024-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників до Договору факторингу, в тому числі, до відповідача. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023 в розмірі 33150,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 27150,00 грн сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з неї заборгованість за про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023 в розмірі 33150,00 грн. Ухвалою суду від 30.04.2025 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Поштове відправлення на ім`я відповідача [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалами позовної заяви, надіслане за встановленою згідно інформації з ЄДДР адресою місця реєстрації відповідача, повернулося до суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку: «За закінчення встановленого терміну зберігання». Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 ( далі Договір). Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (W1334). У Паспорті споживчого кредиту, який також був підписаний [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора (W1334), споживачу надана інформація про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та порядок його повернення. Відповідно до п.2.3 Договору для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитними продуктами Товариства, документами взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України. Підписавши Договір, відповідач засвідчила свою обізнаність з його умовами та погодилася з ними. Відповідно до п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит наданий відповідачу на строк 360 днів (п.1.2 Договору). Дата погашення кредиту 25.10.2024. Відповідно до п.1.4.1 Договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5167-80ХХ-ХХХХ-5315 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Перерахування на рахунок відповідача кредитним коштів за Договором про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 02.11.2023 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250110155414 від 10.01.2025, з якої вбачається, що 01.11.2023 об 11:05:00 на карту № [NUMBER] були перераховані грошові кошти в розмірі 6000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 303335425. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначаються в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2. До позову представником позивача додано копію Реєстру боржників, що є додатком № 1 до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, з якого вбачається що за даним договором факторингу позивачу було передане право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00131-11/2023 на загальну суму 33150,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 27150,00 грн. Крім того, в якості доказів переходу прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором представником позивача також подано копію Акту прийому-передачі реєстру боржників від 29.04.2024 за Договором факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, копію платіжної інструкції № 21233 від 30.04.2024. Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованість відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023 станом на 28.04.2024 складає 33000,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 27000,00 грн. Також із даного розрахунку вбачається, що відсотки були нараховані за період із 01.11.2023 по 28.04.2024 за відсотковою ставкою 2,50 % в день на загальну суму 27000,00 грн ( 150,00 грн х 180 днів). Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить стягнути із відповідача відсотки в розмірі 27150,00 грн. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України врегульовано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Письмовими доказами доведено, що 01.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 в електронному вигляді. Надання кредиту відповідачу [PERSON] здійснено в безготівковій формі шляхом переказу 01.11.2023 коштів на картку позичальника, яку вона зазначила при укладенні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», як технічного оператора платіжних послуг. Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, що підтверджують, що у відповідності до вимог закону, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання за договором та не повернула кредитні кошти, а також не вносила плату (відсотки) за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Тому з неї на користь позивача, як нового кредитора, підлягає стягненню сума неповернутого кредиту у розмірі 6000,00 грн та відсотки як плата за користування кредитом. Визначаючи розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. 22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування». Зокрема, ст.8 Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 21.08.2024) - 1,5 %. Договір про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 був укладений 01.11.2023, тобто до набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п.17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування». Судом у відповідності до вимог зазначеного Закону та в межах строку, протягом якого здійснено нарахування процентів ТОВ «Стар Файненс Груп» (180 днів) визначено суму заборгованості за процентами станом на 29.04.2024, на день відступлення права вимоги: -за період із 01.11.2023 по 22.04.2024 - 26100,00 грн (6000,00 грн: 100% х 2,5% х 174 дні); -за період із 23.04.2024 по 28.04.2024 540,00 грн (6000,00 грн: 100% х 1,5% х 6 днів). Враховуючи вищевикладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 00131-11/2023 від 01.11.2023 в розмірі 32640,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 26640,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 3028,00 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 33150,00 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково, на суму 32640,00 грн, що становить 98,46 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2981,37 грн (3028 грн х 98,46 %).

Outcome: partial