Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання, в якому просить: - розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 03 жовтня 2020 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис за № 552; - стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] [INFO] шестирічного віку, тобто до [INFO] ; - допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць; - стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу. Позов був поданий до суду 22 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням сторін. Відповідачу наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Ухвалами суду від 27 травня 2025 року та від 25 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки адвокатки Рендюк Н.В. про витребування доказів. Згідно з частиною 8 статті 178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачка [PERSON] та її представник адвокатка Рендюк Н.В. в судове засідання не з`явилися, скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 ЦПК України, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги, викладені в позові, підтримали повністю та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до відповіді № 1416801 від 27.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру встановити зареєстроване місце проживання [PERSON] неможливо. Відповідно до наданої Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради листа від 21.08.2025 № 01.01-09/4946 встановлено, що згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб у м. Запоріжжі, [PERSON] [INFO] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 04 квітня 2022 року по 29 червня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . Знятий з обліку 29.06.2024 самостійно через застосунок «Дія». Відповідач до суду не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями статей 130, 131 ЦПК України, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до положень статті 128 ЦПК України, про що у справі є належні докази. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до статті 280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивачки на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе, на підставі статті 280 ЦПК України, розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 03 жовтня 2020 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позивачка зазначає, що подружні стосунки між нею та відповідачем фактично припинилися у зв`язку з втратою взаєморозуміння, неможливістю досягти згоди щодо вирішення побутових питань, різними поглядами на життя та частими конфліктами, що призвело до емоційного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. Як наслідок, з квітня 2023 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде, стосунки не підтримує, а сам шлюб носить виключно формальний характер і не має перспектив для подальшого існування. У зв`язку із наведеним позивачка просить розірвати шлюб. Крім того, позивачка зазначає, що її доньці встановлено інвалідність, у зв`язку з чим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Через постійний догляд за дитиною-інвалідом позивачка позбавлена можливості працювати та отримувати доходи, необхідні для забезпечення свого існування. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, є працездатним, має задовільний стан здоров`я та матеріальну спроможність, позивачка просить здійснити стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 2000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною шестирічного віку. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрований 03 жовтня 2020 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 552, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно з довідкою від 29.04.2024 № 7726-5003264036 [PERSON] [INFO] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 29.04.2024 №7726-5003264038 [PERSON] [INFO] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу від 25.12.2024 № 151-К, виданого КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку тривалістю 356 календарних днів з 26 грудня 2024 року по 16 грудня 2025 року. Відповідно до медичного висновку № 126 на дитину-інваліда віком до 18 років від 10 грудня 2024 року, наданого КНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» [PERSON] [INFO] має захворювання: гіперактивний розлад з когнітивними порушеннями, аутистичною симптоматикою та соціальною дезадаптацією. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого 28 січня 2025 року Департаментом соціальної політки ЧМР, [PERSON] [INFO] призначена соціальна допомога як особі з інвалідністю. Відповідно до Експертного рішення ЛКК № 394 від 10.12.2024 [PERSON] [INFO] є дитиною-інвалідом із соціальною дезадаптацією внаслідок обмеження життєдіяльності. Згідно з довідкою № 94/214 від 16 грудня 2024 року [PERSON] [INFO] має статус «дитина-інвалід» та потребує домашнього догляду. Відповідно до\~форми індивідуальної\~програми реабілітації\~№ 191,\~заповненої 11\~грудня 2024\~року,\~ [PERSON] пройшла курс реабілітації як дитина з інвалідністю. З урахуванням наведених позицій сторін та встановлених обставин справи, судом встановлено, що предметом даного позову є розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Щодо вимоги про розірвання шлюбу Відповідно до норм частини 2 статті 104 та частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 1 статті 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 51 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з частинами 2-4 статті 56\~СК\~України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розпаду сім`ї стали різні інтереси та протилежні погляди не тільки на життя, а й на шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Позивачка в своїй заяві наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, збереження шлюбу вважає недоцільним та вважає розірвання шлюбу єдиним можливим виходом із стосунків, які склались між нею та відповідачем. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів Відповідно до частини 9 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з частинами 1, 4\~статті 75 СК України\~визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 2-4, 6\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частинами 1-3\~статті 77 СК України\~утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. З наведеного суд доходить висновку, що право на утримання у дружини існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, суд виходить з положень\~статті 84 СК України,\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Разом з тим, суд бере до уваги те, що у статті 84 СК України фактично закріплена презумпція можливості батька дитини надавати матеріальну допомогу матері дитини, спростування якої покладається саме на батька. Так, судом встановлено, що позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною шестирічного віку, тобто до [INFO] . Також судом встановлено, що дитина [PERSON] є дитиною-інвалідом та потребує постійного догляду, який їй забезпечує мати [PERSON] . Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 25 Закону України «Про відпустки» [PERSON] не отримує виплат у зв`язку із перебуванням у відпустці, оскільки відпустка по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку у зв`язку із станом здоров`я дитини відноситься до відпусток без збереження заробітної плати. Доказів того, що відповідач не може сплачувати аліменти на утримання дружини в заявленому позивачкою розмірі відповідачем не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулась до суду із даним позовом 22 квітня 2025 року. З урахуванням наведеного суд вважає, що аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати починаючи з 22 квітня 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 2000,00 грн щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її утримання у розмірі 2000,00 грн щомісячно, що сукупно за шість місяців становить 12000,00 грн, а тому ціна позову у справі складає 12000,00 грн. Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VI встановлено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (станом на 2025 рік це 1211,20 грн) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що 14 квітня 2025 року між [PERSON] та адвокаткою Рендюк Н.В. був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 21 квітня 2025 року, Адвокат Рендюк Наталія Василівна надала, а Клієнт [PERSON] прийняла правничу допомогу у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини, які полягають в такому: 17 квітня 2025 року підготовка позовної зави 4000,00 грн. Враховуючи наведене вище витрати позивачки на правничу допомогу по даній справі підтверджені в розмірі 4000,00 грн. Так, частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За розгляд справи судом першої інстанції [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, стягненню з відповідача на її користь підлягає сума сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Разом з тим, у зв`язку із тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved