Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

У лютому 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.03.2019 між ОСББ «Престиж» та [PERSON] було укладено договір оренди №19-03/2019, за умовами якого орендодавець передав орендареві у строкове платне користування, а орендар прийняв житлове приміщення (квартиру) [ADDRESS] та зобов`язався сплачувати орендну плату. Проте, починаючи з 06.07.2023 відповідач припинив сплачувати орендну плату, у зв`язку із чим станом на 29.01.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 301 160,00 грн., яку позивач прохає суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 189 280,00 грн, 3% річних у розмірі 7 436,42 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 28 107,32 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а також за фактичним місцем його проживання направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі, яку останній особисто отримав 26.05.2025, що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд даної справи, не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2019 між ОСББ «Престиж» та [PERSON] укладено договір оренди №19-03/2019, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов`язався прийняти житлове приміщення (квартиру) [ADDRESS] , та сплачувати орендну плату. Відповідно до п. 4.1. договору, розмір орендної плати складає 6 000,00 грн. Орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця, не пізніше 25-го числа місяця, що передує звітному (п. 4.2. договору). Відповідно до п. 4.8. договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення квартири та майна за актом прийому-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції. За несвоєчасне внесення плати із орендаря на користь орендодавця стягується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2. договору). Відповідно до п. 9.3. договору, строк дії договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та закінчується 31.12.2020. Відповідно до п. 9.6. договору, орендодавець чи орендар має право розірвати цей договір попередивши іншу сторону за один місяць наперед. Відповідно до п. 9.7. договору, якщо за 30 днів до дати закінчення дії договору жодна із сторін не повідомила іншу про намір припинення дії договору, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік. Того ж дня, ОСББ «Престиж» та [PERSON] підписали акт прийому-передачі майна №19-03/2019. Також судом встановлено, що 01.06.2022 між ОСББ «Престиж» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди №19-03/2019 від 19.03.2019, за умовами якої сторони погодили п. 4.1. договору оренди викласти у новій редакції «Розмір місячної орендної плати складає»: - з 01.06.2022 - 8 000,00 грн./місяць; - з 01.07.2022 - 12 000,00 грн./місяць; - 01.09.2022 - 16 000,00 грн./місяць. Так, в матеріалах справи міститься гарантійний лист від 04.10.2024, у якому [PERSON] повідомив голову правління ОСББ «Престиж» про те, що станом на 01.10.2024 у нього, як орендаря квартири [ADDRESS] , наявна заборгованість перед ОСББ «Престиж» у розмірі 237 165,00 грн. Зобов`язався до 31.12.2024 повністю виконати умови договору оренди від 19.03.2019 №19-03/2019 та сплатити 245 165 грн. боргу, а також належні 48 000,00 грн. оренди, а всього 285 165 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач свої зобов`язання за умовами договору оренди починаючи з 06.07.2023 не виконує, внаслідок чого станом на 29.01.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 301 160,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом стст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 759 та ч. 3 ст. 774 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За нормою ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписом ч. 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. За положеннями стст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. З матеріалів справи вбачається, що договір оренди №19-03/2019 від 19.03.2019 між сторонами не розривався та є діючим. Доказів зворотнього відповідачем суду надано не було, зокрема будь-яких листів або ж повідомлень, у яких він попереджав орендодавця про намір розірвання договору. Окрім того, за наслідком розгляду справи відповідачем будь-яких доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем суду надано не було. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 301 160,00 грн. є обгрунтованими, документально підтвердженими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем було нараховано відповідачу суму штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 189 280,00 грн. (як то було передбачено умовами договору оренди, зокрема п. 7.2.), 3% річних у розмірі 7 436,42 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 28 107,32 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 6 311,81грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved