Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Позивач ТОВ\~"Діджи\~Фінанс"\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості посилаючись\~на те,\~що 24.05.2021\~року між\~ТОВ «Міолан»\~та [PERSON] \~укладено заявку\~на отримання\~кредиту №5018358.\~Відповідно до\~умов Договору\~відповідачу надано\~кредит у\~розмірі 2000 грн. на строк 30 днів, а саме до 24.05.2021 року. 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т за Кредитним договором №5018358, згідно якого передано право вимоги до відповідача. Згідно витягу з Додатку до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 8006 грн. 00 коп., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 2000 грн., заборгованість за відсотками 6006 грн. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 25.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала письмову заяву, щодо їх задоволення не заперечувала та просила зменшити витрати на правничу допомогу, так як справа є простою та просить врахувати її непрацездатність, а також те, що вона перебуває на утриманні батьків. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 24.05.2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] \~укладено договір\~№ 5018358,\~відповідно до\~умов договору\~відповідачу надано\~Кредит у\~розмірі 2\~000 грн., на строк 30 днів. 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т за Кредитним договором № 5018358, згідно якого передано право вимоги до Відповідача. Станом на 30.10.2023 року заборгованість за кредитним договором № 5018358 від 24.05.2021 року становить 8006 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 2 000 грн., заборгованості за відсотками в сумі - 6006 грн. У відповідності до ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем подано суду заяву про визнання позову, визнання позову не суперечить закону. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свої договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. позивачем надано договір про надання правової допомоги № 01/11 від 12.02.2025 року, Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 19.02.2025 року, детальний опис робіт виконаних адвокатом від 19.02.2025 року. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Суд, ураховуючи складність справи, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» з державного бюджету судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved