Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у період із 29.01.2019 до 13.12.2023 перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Відповідно до судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області № 564/4571/24 від 09.12.2024 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, ще до розірвання шлюбу спільне проживання та подружні відносини між ним та [PERSON] були припинені. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 122 СК Українни він був записаний батьком малолітньої [PERSON] . Разом із цим кровне споріднення між ним та [PERSON] відсутнє, він не являється її біологічним батьком. У період ймовірного зачаття дитини із 13.05.2021 до 30.08.2021 перебував за кордоном. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити. При цьому вказав, що позивачу на момент реєстрації його батьком дитини не було відомо про народження дитини, а також здійснення такої реєстрації. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти виключення відомостей про позивача з актового запису про народження її малолітньої дочки [PERSON] , 2022 року народження, припинення стягнення з нього аліментів на її утримання, а також від звільнення заборгованості за аліментми. При цьому пояснила, що позивач дійсно не являється біологічним батьком малолітньої [PERSON] . Після одруження вони прожили лише один рік. Позивач залишив сім`ю та виїхав у травні 2021 року за кордон, де перебував до серпня 2021 року. Про те, що він не являється батьком малолітньої [PERSON] не знав, дізнався з її слів після реєстрації народження дитини. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Костопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду спарви повідормлений вчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони у період з 17.09.2021 до 16.01.2024 перебували у шлюбі. Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2023 року, яке набрало законної сили 16.01.2024, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2022 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] (позивач у справі), матір`ю - [PERSON] (відповідач у справі). З актового запису про народження № 163 від 14 травня 2022 року вбачається, що відомості про батька малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , внесено на підставі актового запису про шлюб №13 від 29.01.2019, складеного Костопільським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьком вказаний [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області № 564/4571/24 від 09.12.2024 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів за період з грудня 2024 серпня 2025 року становить 27724 грн. 57 коп. Із пояснень відповідача та копій із паспортів сторін для виїзду за кордон вбачається, що позивач у період ймовірного зачаття малолітньої [PERSON] перебуав за межами України, відповідач за кордон у цей період не виїжджала та в судовому засіданні ствердила, що між позивачем та народженою нею дитиною [PERSON] відсутнє кровне сопріднення. Частиною 3\~статті 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~ Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122 та 125 Сімейного кодексу (далі СК) України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Клопотань про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторонами не заявлялося. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно із частиною четвертою ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо оспорювання його батьківства відносно дитини [PERSON] суду не надано. Відповідач позов визнала, що не суперечить вимогам закону та об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Також відсутні підстави для подальшого стягнення аліментів з позивача на утримання малолітньої [PERSON] та є необхідним звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог ч. 1 \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved