Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» через систему "Електронний суд" звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 68709,97 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 16000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № 482983. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 31250,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами договору. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Однак відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 26.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір № 26-11/2021, відповідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 482983. ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 482983. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на день формування позовної заяви становить 68709,97 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 28756,16 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39351,12 грн; - заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитного договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 602,69 грн. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки надані позивачем документальні докази достеменно не підтверджують факту видачі і отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 31250,00 грн; позивач не надав суду належного розрахунку суми боргу за кредитним договором, а нарахування відсотків здійснюється поза межами строку, передбаченого кредитним договором і не передбачені договором факторингу; позивач не надає усі частини договору, що укладено у виді договору приєднання і не надає документального підтвердження переходу права вимоги до боржника. Також відповідачка заявляє про те, що розмір витрат позивача на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт із сумою позову; позовна заява має досить невеликий, типовий зміст та використовується у більшості подібних справ, де позивачем є ТОВ «Коллект Центр». Тому, на думку відповідачки, витрати на правничу допомогу повинні бути зменшені до 1000,00 грн. Повідомлення учасників судового процесу про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідачка про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі, у т.ч. на адресу повідомлену нею для листування (м. Київ, проспект Соборності, 7 А, оф. 626 (а.с. 25), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Окрім того, на вказану нею електронну пошту була надіслана копія позовної заяви з додатками. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір № 482983 про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 31250,00 грн. Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 19.01.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору (далі - Графік платежів). Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних) (далі - Проценти за перший день користування кредитом); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (далі Поточні проценти). Згідно з п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 127,35% річних. За приписами п. 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 65559,06 грн. Пунктом 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати/видачі утримання: - у розмірі 25000,00 гривень на користь Споживача за реквізитами: [NUMBER] (транзитний рахунок) в ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», код банку 300528, призначання платежу: «кредитний договір № 482983 від 19.01.2021, [PERSON] (2931706287)» з подальшою видачею в готівковому порядку через каси відділень Кредитного посередника після звернення Споживача за отриманням готівки до такої каси Кредитного посередника; - у розмірі 6250,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Перерахування грошових коштів відповідачу за договором підтверджується платіжною інструкцією від 19.01.2021 № 310 на суму 25000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ», станом на 19.01.2023 тіло кредиту - 31250,00 грн, погашено - 2493,84 грн, заборгованість за тілом кредиту - 28756,16 грн; відсотки за користування кредитом за період з 20.01.2021 по 19.01.2023 - 34309,06 грн, погашено - 8486,16 грн, заборгованість за відсотками - 25822,90 грн, однак станом на 26.11.2021 заборгованість за тілом кредиту становила 28756,16 грн, а заборгованість за відсотками - 11894,90 грн. 26.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю « СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 482983 від 19.01.2021, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 40651,06 грн, з яких тіло кредиту - 28756,16 грн, проценти - 11894,90 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Вердикт Капітал», загальна сума заборгованості станом на 10.01.2023 склала 68107,28 грн, з яких заборгованість за основною сумою - 28756,16 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 11894,90 грн, нараховані відсотки новим кредитором з період з 26.11.2021 - 09.01.2023 на суму 27456,22 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 482983 від 19.01.2021, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Згідно з реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 68107,28 грн, з яких заборгованість за основною сумою - 28756,16 грн, проценти - 39351,12 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Коллект Центр», заборгованість відповідачки складає 68709,97 грн, з яких основний борг - 28756,16 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 39351,12 грн, сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 10.01.2023 по 18.01.2023 (включно) - 602,69 грн. Норми права та мотиви суду Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що: - проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81); - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91). У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У цій справі судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти. Натомість, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому, з огляду на те, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 28756,16 грн матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що вимоги про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, враховуючи, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем у період строку кредитування, визначеного договором, а саме за період з 20.01.2021 по 18.01.2023, і доказів їх сплати відповідачем не надано, тому суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача прострочених платежів за процентами у сумі 39953,81 грн ( 39351,12 + 602,69) обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на загальну суму 68709,97 грн (28756,16 + 39351,12 + 602,69). Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved