Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, посилаючись на те, що у подружжя різні погляди на життя; подружні відносини сторін фактично розірвані; спільного господарства вони не ведуть; шлюб має формальний характер. Звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу є свідомим, обдуманим кроком, спрямованим на припинення шлюбу з відповідачем. У позивача немає вільної згоди на подальше перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, збереження шлюбу вважає недоцільним і таким, що суперечить їхнім інтересам, строк для примирення просить не надавати. Від сумісного шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде продовжувати проживати разом із матір`ю, позивачем по справі. Враховуючи викладене [PERSON] просить суд шлюб розірвати та її прізвище залишити без змін. Позивач до суду не з`явилась, у поданому позові просила суд розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не прибув, подав заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення, просив розглядати справу у його відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2012 року у Виконавчому комітеті Рихтицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області у результаті чого позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] »; від цього шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] ; подружні відносини сторін фактично розірвані; спільного господарства вони не ведуть; шлюб має формальний характер. У позивача немає вільної згоди на подальше перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, відтак збереження шлюбу є недоцільним. Дитина сторін після розірвання шлюбу буде продовжувати проживати разом із матір`ю, - позивачем по справі. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивача [PERSON] про залишення\~прізвища « [PERSON] »\~підлягає до\~задоволення.

Outcome: approved