Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 24.06.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.05.2023 року між\~ ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем був укладений договір позики № 78982859, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на визначений строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж саму суму грошей у день закінчення строку та сплатити відсотки за користування кредитом. 14.06.2021 року ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ уклали договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло про вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.\~ Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року до вказаного договору до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31972,5 грн, з яких: 9000- сума заборгованості за тілом кредиту та 22972,5 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та понесені судові витрати.\~ ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у заяві просила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в разі проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження здійснювати такий розгляд без участі представника позивача, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками, яка йому була вручена 10.07.2025 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ.\~Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.06.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 28.05.2023 року між ТОВ 1 безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачем укладений договір позики № 78982859, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику власність грошові кошти на погодженої умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути по законодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату- проценти від суми позики. Сума кредиту\~ - 9000 грн, строк\~ кредиту -\~ 15 днів,\~ базова процентна ставка в день за користування позикою 2,5%, тип процентної ставки - фіксована, дата повернення кредиту 12.06.2023 року. Вказаний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 80v6uIH6Oh (а.с.5-7). В додатку №1 до договору позики наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого дата видачі кредиту 28.05.2023 року, дата платежу 12.06.2023 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, сума кредиту - 9000 грн, проценти за користування кредитом - 3375 грн (а.с.7). 14.06.2021 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ ФК ЄАПБ був укладений договір факторингу 14/06/21. Згідно пункту 1.1 цього договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання плати за позикою процент за порушення грошового зобов`язання право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників підстави виникне право грошової вимоги до боржників грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (копія витягу з договору факторингу (а.с.8-9). Згідно пункту 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні право вимоги. 28.07.2021 року між ТОВ1 безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВФК ЄАПБ було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року, яка набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору. У відповідності до даної додаткової угоди сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його у наступній редакції: «1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства» (а.с.10). У відповідності до додаткової угоди №13 від 22.11.2023 року до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021 року: «1. Загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року становить… 2. В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить… від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить …» (а.с.11). В матеріалах справи міститься акт прийому передачі реєстру боржників від 22.11.2023 року №12 за договором факторингу 14/06/21 від 14.06.21 року, згідно якого клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників номер 12 кількість у …., після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.. Реєстр боржників №12 від 22.11.2023 року передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає. (а.с.12). У відповідності до витягу з реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість за договором позики № 78982859 в загальній сумі 31972,50 грн (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості за договором за період з 29.05.2023 року по 22.11.2023 за боржником, яким є [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором №78982859 в загальному розмірі 31972,50 грн (а.с.14-15). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6\~та\~627\~ЦК\~України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 631\~ЦК\~України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до частини 2статті 639\~ЦК\~України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. В п. 1 ст.\~629\~ЦК\~України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК\~України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516\~ЦК\~України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що 28.05.2023 року між [PERSON] та з ТОВ 1\~безпечне агентство\~необхідних кредитів\~укладений договір\~позики №\~78982859,в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»\~в сумі 9 000 грн строком на 15 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування. Отже, за умовами договору, який було підписано\~\~ [PERSON] строк позики становить 15 днів. Як вбачається із матеріалів справи позичальником не було ініційовано продовження строку надання кредиту, в порядку, передбаченому п.6. договору, та відповідно не було укладено додаткових угод між сторонами з цього приводу, а отже, на думку суду, вимога позивача про стягнення відсотків у сумі 22 972,50 грн не підлягає до задоволення, оскільки відсотки за умовами договору можуть нараховуватися в межах строку дії останнього. Окрім цього, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором в рахунок оплати відсотків за користування кредитними коштами відповідачем було сплачено 652,50 грн. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 9000 грн та процентами в розмірі 2722,50 грн (9000*2,5%*15-652,50). Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку\~ст.625 ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову. Відтак, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 110,20 грн сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050,1054, ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію", та

Outcome: partial