Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

20.06.2025 [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на гараж за № [NUMBER] , що був збудований в 1970 році, загальною площею - 43,1 кв.м., з яких: кладова - 10,7 кв.м.; погріб - 9,6 кв.м.; гараж - 22,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик». Також, заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати від приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Олександра Шостака спадкову справу за №18-2020, що була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті матері, на підставі заяви [PERSON] , приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Олександром Шостаком була заведена спадкова справа за №18-2020. Позивач зазначає, що в спадкову масу, що залишилась після смерті його матері, ввійшло: земельна ділянка площею 0,0028 га, кадастровий номер 3221810100:01:192:1157 (раніше кадастровий номер 3221810100:01:192:0157), категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 02.06 Для колективного гаражного будівництва, місце розташування: [ADDRESS] кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик», та Гараж за [ADDRESS] , кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик». 31.03.2025 позивач отримав від приватного нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом за №517 на вищевказану земельну ділянку та у Свідоцтві нотаріус зазначив, що земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №674324, виданого Вишгородським районним відділом земельних ресурсів (на підставі рішення 20 сесії IV скликання Вишгородської міської ради від 16.12.2004 року №20/11), зареєстрованого 11.04.2007 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3558, належала [PERSON] , батьку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , мати спадкодавця, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка, яка померла [INFO] спадкоємцем якої була її дочка, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері. Як зазначено позивачем, його дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за час їхнього шлюбу було збудовано гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик, бокс №144. Даним гаражем подружжя постійно користувалось, з часом проводили в ньому ремонт. З моменту забудови, дідусь являвся членом вищезазначеного кооперативу, спочатку він, а потім мати позивача, справно сплачували членські внески, що підтверджується відповідною довідкою з кооперативу. У відповідності до технічного паспорту даний гараж був збудований в 1970 році, загальна плаща якого становить 43,1 кв.м., з яких: кладова - 10,7 кв.м.; погріб - 9,6 кв.м.; гараж - 22,8 кв.м. Після смерті дідуся та бабусі позивача, а також смерті його матері, він продовжував та наразі продовжує користатися вищезазначеним гаражем, а з 15.05.2025 на підставі власної заяви та Протоколу правління КІГ «Гідроенергетик» за №3 був прийнятий в члени гаражного кооперативу, що підтверджується відповідною довідкою, яка додається до даної позовної заяви. 31.05.2025, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Олександром Шостаком було надано позивачу Лист роз`яснення за № 121/02-14, в якому нотаріус зазначив, що «оскільки право власності на гараж № [NUMBER] (сто сорок чотири, який знаходиться за адресою: Київська область, місто Вишгород, пров. Квітневий, 1, кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик» за померлим [INFO] [PERSON] , після смерті якого [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав та померла [INFO] , після смерті якої в свою чергу [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, не зареєстровано, правовстановлюючі документи на нього відсутні, нотаріус не може видати на нього свідоцтво про право на спадщину. З цих підстав позивач змушений звернутися до суду для визнання за собою права власності на спадкове майно, а саме: Гараж за №144 (сто сорок чотири), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик». Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 30.07.2025 о 12:00, про що повідомлено сторін у справі. Крім цього, вказаним судовим рішення, за клопотання позивача, у порядку статті 84 ЦПК України, витребувано від приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Олександра Шостака належним чином засвідчену копію спадкової справи за №18-2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувані матеріали надійшли до суду 04.07.2025. У підготовче засідання, призначене на 30.07.2025, з`явився позивач. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, при цьому, як убачається із матеріалів справи, конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками та судова повістка про виклик до суду, повернувся на адресу суду, без вручення відповідачу з причин «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку із неявкою у судове засідання сторони відповідача, яка, враховуючи положення статті 223 ЦПК України, не є належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, з метою забезпечення участі відповідача, підготовче зсідання було відкладено на 27.08.2025 о 10:00, про що повідомлено сторін у справі у спосіб, встановлений ЦПК України. 26.08.2025 до суду надійшла заява представника відповідача Голови КІГ «Гідроенергетик» Зеленкевича О.С. про визнання позову та розгляд справи без його участі. У підготовче засідання, призначене на 27.08.2025, з`явився позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, який позов визнав, та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Так, згідно із частинами третьою та четвертою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідно до абз. 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позов визнав, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема дитини, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не установлено. Заслухавши позивача, який підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши докази на підтвердження обставин у їх сукупності, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [INFO] у віці 62 роки, померла [PERSON] , актовий запис №21. Як убачається із матеріалів спадкової справи №18-2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостака О.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON] . Як зазначено у вказаній заяві, заповіт, посвідчений 06.12.2018 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А. за №1789, за яким спадкодавець заповіла належні їй 2/3 (дві третіх) частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Заповітом не охоплене все спадкове майно спадкодавця. Крім [PERSON] , спадкоємців за законом першої черги, в тому числі передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України, немає. Також, [PERSON] повідомив нотаріуса, що померла [PERSON] була спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] , оскільки фактично прийняла спадщину шляхом проживання за однією адресою з померлим чоловіком на дату його смерті. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Інших відомих спадкоємців за законом першої черги після його смерті немає. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №60742626 від 30.06.2020, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А заведено спадкову справу №18-2020, щодо спадкодавця [PERSON] 01.10.2020 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостака О.А. із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадщину після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , як за заповітом, так і за законом, а також за законом на належне [PERSON] , який помер [INFO] , майно, після смерті якого, його дружина та мати [PERSON] [PERSON] , яка мерла [INFO] , прийняла спадщину шляхом проживання з ним за однією адресою на дату його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. Так, як убачається із матеріалів спадкової справи №18-2020, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А., після здійснення запитів з метою перевірки спадкового майна та наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] , 01.10.2020 видано Свідоцтво №1130 про право на спадщину за заповітом, яким посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А. «06» грудня 2018 року, зареєстрованого у реєстрі за №1789, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1957 року народження, яка померла [INFO] , є її син, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 2/3 (двох третіх) часток квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, 01.10.2020 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А. видано Свідоцтва про право на спадщину за законом до майна спадкодавця [PERSON] , а також до майна, що належало її чоловіку [PERSON] (помер [INFO] , спадкоємцем була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав) її сину [PERSON] , а саме: Свідоцтва № [NUMBER] №1136, №1139, № [NUMBER] , № [NUMBER] . Також, на підставі заяви [PERSON] від 18.12.2021, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостаком О.А., після здійснення запитів з метою перевірки спадкового майна та наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , 31.03.2025 видано Свідоцтво №517 про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1957 року народження, яка померла [INFO] , є її син, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,0028 га, кадастровий номер 3221810100:01:192:1157 (раніше кадастровий номер 3221810100:01:192:0157), категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 02.06 Для колективного гаражного будівництва, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): [ADDRESS] (раніше: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, КІГ «Гідроенергетик»). Земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №674324, виданого Вишгородським районним відділом земельних ресурсів (на підставі рішення 20 сесії IV скликання Вишгородської міської ради від 16.12.2004 року №20/11), зареєстрованого 11.04.2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3558, належала [PERSON] , батьку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , мати спадкодавця, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері. Так, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 31.03.2025, право власності на земельну ділянку 3221810100:01:192:1157, площею 0,0028 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину №517 від 31.03.2025, зареєстровано за [PERSON] . Водночас, згідно Листа-роз`яснення приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостака О.А. №121/02-14 від 31.03.2024, право власності на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за померлим [INFO] [PERSON] , після смерті якого [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] , після смерті якої в свою чергу [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, не зареєстровано, правовстановлювальні документи на нього відсутні, а тому, нотаріус не може видати на нього свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно Довідки КП «Вишгородське БТІ» №669 від 05.05.2025 право власності на об`єкт нерухомого майна (гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] в КП «Вишгородське БТ», станом на 01.01.2013, не зареєстровано. У довідці за підписом Голови КІГ «Гідроенергетик», виданої [PERSON] , зазначено, що він є членом садового (гаражного) товариства Кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик» на підставі заяви, протоколу №4 засідання правління КІГ «Гідроенергетик» від 01.12.2001. Створення садового (гаражного) товариства затверджено рішенням виконкому Вигородської міської ради №11 від 22.07.1968 та рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради Київської обл. №416 від 26.07.1968. Садовий будинок (гараж) розташований за адресою: [ADDRESS] , гаражний бокс № [NUMBER] . Рік забудови садового будинку (гаража) 1968. Пайовий внесок оплачено повністю. У довідці за підписом Голови КІГ «Гідроенергетик», виданої [PERSON] , зазначено, що він є членом садового (гаражного) товариства Кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик» з 15.05.2025 на підставі заяви, протоколу №3 засідання правління КІГ «Гідроенергетик» від 15.05.2025. Створення садового (гаражного) товариства затверджено рішенням виконкому Вигородської міської ради №11 від 22.07.1968 та рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради Київської обл. №416 від 26.07.1968. Садовий будинок (гараж) розташований за адресою: [ADDRESS] , гаражний бокс № [NUMBER] . Рік забудови садового будинку (гаража) 1968. Пайовий внесок оплачено повністю. До матеріалів справи, також долучено технічний паспорт, виготовлений КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» 15.04.2025, на гараж [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик». Згідно вказаного технічного паспорту, гараж за № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик» побудований у 1970 році, позначений літерою «А», має загальну площу - 43,1 кв.м., з яких: кладова - 10,7 кв.м.; погріб - 9,6 кв.м.; гараж - 22,8 кв.м. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Так, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті 1223 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено у пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку - є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Так, відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 за №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах спадкування» передбачено, що у разі смерті члена гаражно-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески, то до складу спадщини включається відповідний гараж. Згідно із пунктом 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених п.п. 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Як встановлено судом, позивач виконав усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на майно за заповітом і на майно, яке не охоплювалося за законом і отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом після смерті матері, а також на майно, яке вона успадкувала, проте не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] та після смерті чоловіка [PERSON] . Нині, позивач позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на нерухоме майно, а саме гараж № [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик», у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежать. За іншими особами право власності на вказаний об`єкт нерухомості не зареєстровано та ніким не оспорюється. Відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачами своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріуса свідоцтв про право на спадщину. Однак, це не позбавляє його права захищати свої спадкові права у суді. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (стаття 41 Конституції України). Згідно із статтею 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка успадкувала, проте не оформила своїх спадкових прав на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кооператив індивідуальних гаражів «Гідроенергетик», та за відсутності правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно у позивача немає іншої можливості, а ніж у судовому порядку встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю матері, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а відтак наявні правові підстави визнати за [PERSON] право власності на вказані об`єкт нерухомості в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved