Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-09 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат, звернувся в червні 2025р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою від 24.03.2025 року у розмірі 7500 доларів США, стягнення судового збору. Позов обґрунтувано тим, що між [PERSON] та [PERSON] \~ виникла домовленість про те, що відповідач бере в позику у позивача кошти у розмірі 7500 доларів США, про що свідчить надана розписка 24.03.2025р., зобов`язується повернути до 20.04.2025р., проте не провернув. Ухвалою від 11.08.2025р. закрито підготовче провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, повідомлявся про судові засідання належно, в т.ч. через сайт судової влади, відзив на позовну заяву не подавав, а тому суд вважав за можливе завершити розгляд даної справи за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2025р. між [PERSON] та [PERSON] \~ було укладено договір позики, згідно якого позивач надав, а відповідач зобов`язався повернути надані йому гроші в сумі 7500 доларів США із зобов`язанням повернути\~ позику до 20.04.2025р., про що відповідач оформив боргову розписку. Оригінал розписки, долучений до матеріалів справи, іншого стороною відповідача не спростовано. Отже, факт надання коштів за договором позики підтверджується оригіналами розписки, як вимагає закон. За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На вимогу позивача, як доводила сторона позивача та не спростовано матеріалами справи, відповідач кошти не повернув. Оскільки позикодавець надав до справи, як доказ неповернення позики оригінал розписки, тому вимоги щодо стягнення коштів в сумі 7500 доларів США, підлягають до задоволення. За прострочення виконання зобов`язань сторони обумовили нарахування штрафних санкцій, проте позивач питання стягнення з відповідача таких не ставить.\~ За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є повністю доведеними та обґрунтованими. Окрім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3126.80грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 11, 527, 530, 545, 546, 599, 629,631,638,639, 655,656, 662-665, 698,704 ЦК України,

Outcome: approved