Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

у січні 2023 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Брок Бізнес» найменування якого в подальшому було змінено на АТ «СК «ББС Іншуранс» (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, у якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача залишок не сплаченого страхового відшкодування у розмірі 40 173,81 грн, моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн та судові витрати у розмірі 2 147,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2022 відбулась ДТП за участю транспортного засобу LEXUS ES 300Н д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП належний позивачеві транспортний засіб FORD FOCUS зазнав механічних ушкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2022 у справі № 369/1639/22, провадження №3/369/2020/22, винним у скоєному ДТП визнано [PERSON] . Відповідальність водія LEXUS ES 300Н д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206950865, а також згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 007-000281/07ДЦВ з страховою сумою 500 000,00 грн у ПрАТ "СК "Брокбізнес". 26.09.2022 страховиком було здійснено часткову сплату страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. 11.10.2022 страховиком додатково було сплачено страхове відшкодування у розмірі 34 309,76 грн. Загальний розмір сплаченого страхового відшкодування складає 164 309,76 грн. За замовленням позивача, СПД [PERSON] проведено автотоварознавче дослідження, за результатом якого складено Звіт № 25/22 від 09.06.2022, згідно якого матеріальний збиток завданий позивачеві, як власнику автомобіля FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] , складає 341 263,57 грн. Оскільки автомобіль є фізично знищений, тому матеріальний збиток рівний ринковій вартості транспортного засобу на момент ДТП. 3 метою визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані, позивач звернувся до ТОВ "АУДАТЕКС УКРАЇНА", в результаті чого останніми було проведено онлайн-аукціон та надано зобов`язуючу пропозицію, згідно якої ринкова вартість транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані складає 136 780,00 грн. В листопаді 2022 року позивачем було продано належний йому автомобіль за 136 780,00 грн. Отже, розмір не відшкодованого страхового відшкодування становить суму у розмірі 40 173,81 грн, яка розрахована позивачем наступним чином: 341 263,57 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 136 780,00 грн (вартість автомобіля після ДТП) - 164 309,76 грн (сума сплаченого відповідачем страхового відшкодування). 11.10.2022 позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою в якій вимагав здійснити доплату страхового відшкодування, однак така вимога позивача була залишена відповідачем без реагування. Також позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, які полягають у необґрунтованому заниженні відповідачем розміру страхового відшкодування та ігноруванні звернень позивача, останньому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях, які потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття, накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, підвищеній тривожності, образливості, а також погіршенні сну. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000,00 грн. На підставі зазначеного позивач просив суд про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.03.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. В порушення умов п. 34.2. та п.34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач самостійно замовив оцінку пошкодженого транспортного засобу. Відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування у відповідності до положень чинного законодавства та умов договору в ліміті страхової суми. Фактична виплата страхового відшкодування в сумі 164 309,76 грн перевищує дійсний розрахунок завданого позивачеві збитку 148 977,97 грн внаслідок ДТП, яка відбулась 19.01.2022, на 15 331,79 грн. Страхове відшкодування виплачено позивачеві у визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90 денний строк. Наданий позивачем звіт СПД [PERSON] № 25/22 від 09.06.2022 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки оцінювачем порушено вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема застосовано менший коригуючий коефіцієнт, що призвело до завищення ринкової вартості транспортного засобу, та використано підбірку автомобілів як з автоматичною коробкою перемикання, так і не аналогічних автомобілів з ручною (механічною) коробкою перемикання. Також представник відповідача зазначив про необґрунтованість вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та про відсутність доказів на підтвердження завданої моральної шкоди. 19.06.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провадження у справі зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2024 поновлено провадження у справі в зв`язку із надходженням 18.03.2024 на адресу суду матеріалів справи з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 12.04.2024 та 15.04.2024 від представника позивача надійшли клопотання про долучення та надання в розпорядження судового експерта додаткових матеріалів для проведення експертизи. 15.04.2024 від представника позивача надійшла заява про зміну найменування відповідача на АТ «СК «ББС Іншуранс». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2024 провадження у справі зупинено на час проведення експертизи; направлено матеріали цивільної справи до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 18.07.2023. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2024 поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням 08.07.2024 на адресу суду матеріалів справи з повідомленням про неможливість проведення судової автотоварознавчої експертизи у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують оплату за проведення судової експертизи згідно рахунку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2024 повторно направлено на виконання ухвалу суду від 18.07.2023 про призначення судової автотоварознавчої експертизи, провадження у справі зупинено до проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2025 поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням 20.01.2025 на адресу суду матеріалів справи з повідомленням експерта про неможливість проведення судової автотоварознавчої експертизи у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують оплату за проведення судової експертизи згідно рахунку. 26.03.2025 від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків. 24.04.2025 протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідків - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] та СПД [PERSON] 25.06.2025 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про долучення доказів та долучення до матеріалів справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу №045/2023, складеного 25.06.2025 експертом-автотоварознавцем Кипою С.М. 08.07.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання представника позивача від 25.06.2025 про долучення доказів. 04.09.2025 протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача, поданого 25.06.2025, про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про долучення доказів та долучення до матеріалів справи висновку експерта №045/2023 від 25.06.2025. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Представник відповідача заперечила проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 19.01.2022 відбулась ДТП за участю транспортного засобу LEXUS ES 300Н д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Право власності на автомобіль FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] зареєстровано за позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок вищезазначеної ДТП належний позивачеві автомобіль FORD FOCUS отримав механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2022 у справі № 369/1639/22, провадження №3/369/2020/22, винним у скоєному ДТП визнано [PERSON] , що підтверджується копією постанови. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина водія [PERSON] у вчиненні ДТП, яке відбулось 19.01.2022, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачеві транспортний засіб FORD FOCUS та обставини даного ДТП, не потребують доказування. На момент ДТП відповідальність водія LEXUS ES 300Н д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-206950865, а також згідно договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 007-000281/07ДЦВ з страховою сумою 500 000,00 грн у ПрАТ "СК "Брокбізнес". 26.09.2022, на підставі страхового акту відповідачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн за полісом ЕР-206950865, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється позивачем. 11.10.2022, на підставі страхового акту №104397/1 від 11.10.2022, відповідачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 34 309,76 грн за договором № 007-000281/07ДЦВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється позивачем. Загальний розмір сплаченого відповідачем на користь позивача страхового відшкодування складає суму у розмірі 164 309,76 грн. Згідно п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01.07.2004, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту Закон №1961-ІV), відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону №1961-ІV визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2022 оцінювачем [PERSON] проведено огляд транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] в результаті чого складено протокол огляду транспортного засобу №30568 від 15.02.2022. За результатами огляду транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] , на замовлення відповідача, суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено Звіт №36655 від 01.09.2022, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача складає 352 512,44 грн, а його ринкова вартість до ДТП складає 285 757,97 грн. Згідно з п. 30.1. ст. 30 Закону №1961-ІV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом, звітом чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону №1961-ІV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Отже, належний позивачеві транспортний засіб вважається фізично знищеним. Таким чином порядок відшкодування шкоди страховиком повен відбуватись з урахуванням положень ст. 30 Закону №1961-ІV. Згідно полісу № ЕР-206950865, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить суму у розмірі 130 000,00 грн. Отже, страхове відшкодування за полісом №ЕР-206950865 виплачено відповідачем в межах ліміту відповідальності. Згідно наявних в матеріалах справи доказів, вартість транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані становить суму у розмірі 136 780,00 грн, що підтверджується копією зобов`язуючої пропозицію з аукціону платформи AUTOonline компанії Audatex від 31.10.2022, копією договору комісії №5706/22/1/017059 від 26.11.2022 та копією договору купівлі-продажу №5706/22/1/017059 від 27.11.2022. Як вбачається зі Звіту суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] №36655 від 01.09.2022, ринкова вартість транспортного засобу FORD FOCUS до дорожньо-транспортної пригоди становить суму у розмірі 285 757,97 грн. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП складає 148 977,97 грн, що розрахована за нормами п. 30.2. ст. 30 Закону №1961-ІV (285 757,97 грн (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) - 136 780,00 грн (ринкова вартість транспортного засобу після ДТП)). Як встановлено вище, відповідач виплатив позивачеві страхове відшкодування у загальному розмірі 164 309,76 грн. Таким чином, фактична виплата страхового відшкодування в сумі 164 309,76 грн перевищує дійсний розрахунок завданого позивачеві збитку 148 977,97 грн внаслідок ДТП на 15 331,79 грн. Що стосується наданого позивачем Звіту СПД [PERSON]. №25/22 від 09.06.2022 в обґрунтування ринкової вартості транспортного засобу до ДТП слід зазначити таке. Згідно з п. 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика) під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно Звіту СПД [PERSON] №25/2022 від 09.06.2022, процент Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ визначено 4 %. Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 15.02.2022, який підписаний позивачем без зауважень, оцінювачем [PERSON] виявлено та зафіксовано в протоколі огляду фактори, що впливають на процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, а саме встановлено, що більше трьох деталей кузова транспортного засобу раніше до ДТП 19.01.2022 відновлювалися та фарбувалися. Процент Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду зберігання та експлуатації визначено оцінювачем [PERSON] рівним 10 %. У пункті 7 Методики описано порядок визначення вартості КТЗ. Відповідно до 7.3 Методики коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою. В порушення вимог п. 7.3 Методики, у Звіті СПД [PERSON]. №25/2022 від 09.06.2022 не скориговано вартість КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента ДЗ додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4). Отже, у Звіті СПД [PERSON]. №25/2022 від 09.06.2022 завищено ринкову вартість транспортного засобу Ford Focus, оскільки застосовано менший коригуючий коефіцієнт, що збільшує вартість транспортного засобу. Крім того, у Звіті СПД [PERSON]. №25/2022 від 09.06.2022 для оцінки вартості транспортного засобу використано довідкові дані без зазначення джерел їх отримання, що не відповідає вимогам абз. 2 п. 7.53.5. Методики, згідно якого довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта. Також з доданої СПД [PERSON] підбірки автомобілів неможливо встановити тип кузова (седан, універсал тощо), кількість дверей і рік виготовлення обраних ним автомобілів, що суперечить положенням п. 7.12.1 Методики. Окрім того, для розрахунку ринкової вартості використано підбірку автомобілів як з автоматичною коробкою перемикання, так і не аналогічних автомобілів з ручною (механічною), що суперечить п. 7.12.1 Методики. З огляду на зазначене, Звіт СПД [PERSON] №25/2022 від 09.06.2022 не може бути належним та допустимим доказом у справі. В ході розгляду справи сторона позивача заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 18.07.2023, однак позивач не здійснив оплату судової експертизи і, як наслідок, ухвала суду була повернута експертною установою до суду без виконання. За змістом частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 26.01.2024 у справі № 727/11361/22, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши надані докази у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог і підстав, суд вважає, що позивачем не доведено обставин на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог. Натомість відповідач довів, що здійснив на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі завданого позивачеві збитку. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення страхового відшкодування є необґрунтованою, тобто обставини, на які посилається позивач, як на підставу позову, належними доказами не підтверджені. За таких обставин у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно положень статей 11, 13, 16 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України наділяє кожну особу правом на відшкодування моральної шкоди грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою від позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування. Оскільки відсутні ознаки цивільного правопорушення, цивільно-правова відповідальність за заподіяну моральну шкоду не може наступити по відношенню до відповідача. Суд вважає, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та завданою моральною шкодою, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а тому доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди суд знаходить безпідставними та недоведеними. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки суд за результатами розгляду цієї справи дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed