Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, [PERSON] звернулася до «А-Банку» щодо отримання банківських послуг та підписала в анкеті-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 18.06.2024 року будучи клієнтом банку, уклала кредитний договір АВН0СТ155101718699486963, щодо надання їй кредиту в розмірі 60000,00 гривень, строком на 60 місяців, до 17.06.2029 року, зі сплатою відсотків у розмірі 85 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 гривень. Відповідно до п.п. 3-5 кредитного договору ліміт цього договору 60000,00 гривень на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 17.06.2029 року терміном на 60 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 85,00 річних. Станом на 18.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 91619,09 гривень, яка складається із 59869,53 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 29823,99 грн. загальний залишок заборгованості за відтоками, 0,00 гривень загальний залишок за комісією, 1925,57 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Зазначають, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року +30 днів=23.01.2024 року) вимога пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється та нарахування пені не забороняється. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, у разі якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами , визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із урахуванням особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Враховуючи наведене та посилаючись на норми права та судову практику просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101718699486963 від 18.06.2024 року у розмірі 91619,09 грн. та судові витрати по справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Хотинського районного суду від 04 липня 2025 року продовжено процесуальний строк розгляду даної цивільної справи на шістдесят днів, у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Представник АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. надав до суду клопотання, в якому просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення їй за місцем реєстрації копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних клопотань не заявляла. Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.06.2024 року [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до позивача, надала паспорт та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем надано підтвердження, що вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг, зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. (а.с.5). Відповідача ознайомлено із паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка» щодо більш детальної інформації про кредитування, що підтверджується електронним підписом клієнта, який нею підписаний 18.06.2024 року. Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] , за допомогою електронного цифрового підпису, сума кредиту 600000,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; спосіб надання кредиту шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; процентна ставка 85% річних, фіксована; розмір щомісячного платежу 4380,47 грн. В разі наявності заборгованості у клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка» (а.с. 6). 18.06.2024 відповідач подав в електронному вигляді Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ1551017118699486963. На підставі вказаної заяви відповідачем ініційовано надання кредиту на її платіжну картку № [NUMBER] (згідно п. 9 Заяви). Відповідно до п.п. 1-10 заяви тип кредиту строковий, сума кредиту становить 60000 грн, строк кредитування 60 місяців з 18.06.2024 по 17.06.2029 включно, процентна ставка фіксована 85% на рік, розмір щомісячного платежу становить 4380,47 грн, загальна сума повернення кредиту 262657,95 грн. Дана інформація також зазначена і в паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.7-8). Відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Згідно з наданим банком розрахунком (випискою по кредиту), заборгованість [PERSON] , станом на 17.04.2025 складає в сумі 91619,09 грн., яка складається з наступного: 59869,53 грн. заборгованість за наданим кредитом; 29823,99 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за пенею 1925,57 грн. (а.с.10 зв). Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису [PERSON] , підписала кредитний договір 18.06.2024 року о 11:32:59 (а.с.10). На підтвердження обставини надання кредитних коштів [PERSON] , позивачем надано копію меморіального ордеру №TR.37447543.34185.65455 від 18.06.2024 (а.с.11). Випискою по рахунку підтверджено користування кредитними коштами та наявність несплаченої заборгованості (а.с.11 зв.-12). АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, пенею що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] , отримала кредитні кошти у розмірі, визначеному договором, на картковий рахунок, однак остання не виконувала зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 18 червня 2024 року будучи клієнтом АТ «Акцент-Банк» [PERSON] , звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» від 18.06.2024 та отримала кредитні кошти шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку. Підписанням цієї заяви відповідач погодився та підтвердив, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 60000 грн, що підтверджено документально. Таким чином АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування. Випискою з особового рахунку [PERSON] , за період з 18.06.2024 року по 17.04.2025 року підтверджується той факт, що відповідач користувалася наданими кредитними коштами та не сплачувала відсотки за його користування. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті. Оскільки відповідач [PERSON] , свої зобов`язання за кредитним договором добровільно не виконує належним чином, так як доказів належного виконання зобов`язань суду не надано, остання, як боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, таким чином у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника [PERSON] , повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом. Заявлена банком заборгованість відповідачем жодними доказами не спростована. Щодо вимог про стягнення пені суд виходить з наступного . Відповідно дост.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє 07.08.2025 р. строком на 90 діб. Суд відхиляє доводи представника позивача про можливість нарахування неустойки відповідно до норм Закону України «Про споживче кредитування» в період дії в Україні воєнного стану, оскільки до даних правовідносин слід застосовувати норму пункту 18 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, як пріоритетну норму права, відповідно до якої позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а не положення Закону України «Про споживче кредитування», в частині можливості здійснювати нарахування неустойки. Позивачем нарахована пеня в розмірі 1925,57 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] , пені в розмірі 1925,57 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства\~«Акцент Банк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 89693,52 грн., з яких: 59869,53 грн. основний борг, 29823,99 грн. заборгованість за відсотками. В решті частині щодо стягнення пені в сумі 1925,57 грн. відмовити. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97,89%). При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено всього на суму 91619,09 грн., а задоволено 89693,52 грн., тобто на 97,89 % (89693,52 грн х 100 % /91619,09 = 97,89 % ). А саме, позовні вимоги задоволені на 97,89%, - 2422,40 грн. (ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8) х 97,89% = 2371,28 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial