Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач 1), заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що у період з 19.08.2023 по 02.09.2024 він проживав однією сім`єю (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] , вели спільний побут та фактично мали відносини подружжя. За час спільного проживання, [INFO] , народилась дитина - [PERSON] . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, батьком моєї дитини записаний колишній чоловік [PERSON] , з яким вони не мали жодних взаємовідносин, спільне господарство не вели протягом року до народження дитини. Відповідач відмовилась добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію Позивача як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що він змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. З урахуванням доповнень до позовної заяви, Позивач просить суд, визнати його батьком [PERSON] , внести відповідні зміни до актового запису про народження та виключити відомості з актового запису про народження [PERSON] запис про батьківство [PERSON] . Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. За клопотанням Позивача ухвалою суду від 10.04.2025 до участі у розгляді справи залучено в якості співвідповідача [PERSON] (далі Відповідач 2). За клопотанням Позивача ухвалою суду від 13.05.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 16.07.2025 у зв`язку з отриманням висновку експертизи провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 11.06.2025 закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 04.09.2025. У судовому засідання з`явилися Позивач та Відповідач 1 - [PERSON] . Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення третя особа покладається на розсуд суду. [PERSON] викликався до суду шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням за адресою його місця реєстрації. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У судовому засіданні Позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідач 1- [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , однак з травня 2022 року вони разом не проживали, стосунків не підтримували, у подальшому шлюб був розірваний. Після фактичного розриву стосунків з Відповідачем 2,вона проживала у цивільному шлюбі з Позивачем. Від стосунків із Позивачем у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Оскільки на час народження дитини не пройшло 10 місяців з моменту розірвання шлюбу з Відповідачем 2, органом ДРАЦС у актовому записі про народження батьком [PERSON] указано саме Відповідача 2. Проти визнання батьківства Позивача по відношенню до їхньої спільної дочки [PERSON] не заперечує. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період з кінця літа 2023 по вересень 2024 [PERSON] проживав однією сім`єю (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] , вони вели спільний побут та перебували у фактичних відносинах подружжя. Указана обставина зазначаються Позивачем та не заперечується Відповідачем. До матеріалів справи долучено нотаріально засвідчені пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного господарства Позивача та [PERSON] у період з 19.08.2023 по 02.09.2024 за адресою: [ADDRESS] та у м. Чернігові (а.с. 10,11). За час спільного проживання, [INFO] , у [PERSON] народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження № 748 від 02.08.2000, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 43). При реєстрації народження [PERSON] запис про її батька був зроблений відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Отже батьком моєї дитини був записаний колишній чоловік [PERSON] . Згідно з висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 02.07.2025 № 48305, проведеного експертами Медико-генетичного центру «Мама-Папа», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 % (а.с. а.с. 79-96). Факт, що [PERSON] є дочкою Позивача також підтверджується скріншотами його листування у мобільному телефоні з Відповідачкою 1, за змістом якого вона визнає, що Позивач є батьком дитини. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно п.6.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved