Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-31 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 26 червня 2025 року. Ухвалою суду від 01 липня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі. Постановлено розглянути справу 31 липня 2025 року з повідомленням сторін. Розгляд справи відкладався у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. На перенесену дату судового розгляду 29 серпня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача Усенко М.І. просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала. Ухвалою від 29 серпня 2025 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Згідно з абзацом 2 частини першої\~статті 244 ЦПК судове рішення проголошено 01 вересня 2025 року. 2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у позовній заяві вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідач [PERSON] 14 червня 2021 року в електронній формі уклали кредитний договір № 4905342, згідно з яким відповідач отримала 15 тисяч гривень кредиту. Кредитним договором передбачено право ТОВ «Мілоан» відступати, передавати або відчужувати в будь-який інший спосіб право грошової вимоги без згоди позичальника. Боржник не виконувала своїх зобов`язань у частині повернення заборгованості первісному кредитору. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 18 жовтня 2021 року укладено договір відступлення права вимоги № 77-МЛ. Відповідно до реєстру боржників та договору відступлення права вимоги № 77-МЛ позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на суму 64436,25 гривень, з яких 15 тисяч гривень заборгованість за тілом кредиту, 48281,25 гривня відсотки, 1155 гривень прострочена заборгованість за комісією. Крім вказаної суми, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,4 гривні, пов`язані з оплатою судового збору, та 7 тисяч на професійну правничу допомогу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та ТОВ «Мілоан» 14 червня 2021 року уклали електронний договір про споживчий кредит № 4905342, згідно з яким відповідач отримала у первісного кредитора 15 тисяч гривень. Строк кредитування становив 25 днів, до 09 липня 2021 року. Процентна ставка за кожен день користування кредитом визначена на рівні 0,88 %, розмір процентів за користування кредитом становить 3281,25 гривень. Комісія за надання кредиту 1155 гривень. Анкету-заяву на отримання кредиту у ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит № 4905342, паспорт споживчого кредиту, графік платежів [PERSON] підписала за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. При цьому відповідач надала ТОВ «Мілоан» свої анкетні дані та номер банківського карткового рахунку. Згідно з випискою з банківського карткового рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] отримала від ТОВ «Мілоан» 15 тисяч гривень 14 червня 2021 року. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 18 жовтня 2021 року уклали договір про відступлення права вимоги № 77-МЛ. Відповідно до вказаного договору, витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4905342 від 14 червня 2021 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 77-МЛ заборгованість [PERSON] складає 64436,25 гривень, з яких 15 тисяч гривень заборгованість за тілом кредиту, 48281,25 гривня відсотки, 1155 гривень залишок по комісії. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин, першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно з\~пунктами 4,\~10,\~11\~статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» споживче\~кредитування -\~правовідносини щодо\~надання,\~обслуговування та\~повернення споживчого\~кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Загальні витрати\~за споживчим\~кредитом -\~витрати споживача,\~пов`язані з\~отриманням,\~обслуговуванням та\~поверненням кредиту,\~включаючи проценти\~за користування\~кредитом,\~комісії та\~інші обов`язкові\~платежі за\~додаткові та/або\~супутні послуги\~кредитодавця,\~кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 6. Мотиви суду щодо позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] 14 червня 2021 року в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 4905342. Сума кредиту становила 15 тисяч гривень. Строк кредитування становив 25 днів, до 09 липня 2021 року. Процентна ставка за кожен день користування кредитом визначена на рівні 0,88 %, розмір процентів за користування кредитом становить 3281,25 гривень. Комісія за надання кредиту 1155 гривень. Відповідач на момент підписання кредитного договору була ознайомлена з усіма істотними умовами кредитування, у тому числі з можливістю відступлення права грошової вимоги первісного кредитора, отримала вказані\~кошти шляхом\~їх переказу\~ТОВ «Мілоан»\~на банківський\~картковий рахунок. Доказів того,\~що [PERSON] \~виконувала свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~№ 4905342\~суду не\~подано.\~ Відповідно до дослідженого у суді договору про відступлення права вимоги № 77-МЛ позивач набув право грошової вимоги по кредитному договору № 4905342. Між тим, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» завищеними. Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. Відповідно до умов договору № 4905342 вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк 25 днів з відсотковою ставкою 0,88 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Сума кредиту становила 15 тисяч, а загальний розмір процентів по договору становить 3281,25 гривень. Після закінчення дії кредитного договору, а саме після 09 липня 2021 року у кредитодовця припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» також не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення із [PERSON] 1155 гривень комісії необхідно відмовити. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Таким чином, вимоги позивача підлягають до задоволення в частині стягнення з [PERSON] 15 тисяч гривень заборгованості по тілу кредиту та 3281,55 гривень відсотків, що відповідає існуючим правовідносинам відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 4905342. 7. Питання розподілу судових витрат. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»при поданні позовної заяви сплатило 2422,4 гривень судового збору. Крім цього, позивач поніс 7 тисяч гривень на професійну правничу допомогу. У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК вказані витрати необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (28,37 % від заявлених вимог). 8. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial