Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-25 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,61 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0229054, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 22 квітня 1997 року за № 54, з якою він постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] , при цьому провів її поховання, вступив в управління та розпорядження спадковим майном. Враховуючи, що він як спадкоємець за законом першої черги, має право на спадщину, яку не може оформити через відсутність підтверджуючих документів фактичного вступу ним в управління та розпорядження спадковим майном після своєї матері та втрати правовстановлюючих документів на спадкове майно, просить встановити факт прийняття ним спадщини та визнати у порядку спадкування право на земельну частку (пай), належну останній. Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, якою також витребувано від приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагера С.В. копію спадкової справи № 73/2024, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 17-18); 23 квітня 2025 року приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагером С.В. надано копію спадкової справи № 73/2024 від 06.09.2024 року (а.с. 28); ухвалою суду від 08 травня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 38); 06 серпня 2025 року позивачем подане клопотання про доручення доказів до матеріалів справи (а.с. 53). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому пояснив, що на день смерті своєї матері [PERSON] він проживав та був зареєстрований разом із нею по [ADDRESS] , а також провів її поховання. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідачами не подано. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні показали, що померла [INFO] [PERSON] доводилася матір`ю позивачу, з яким вона проживала на день її смерті. [PERSON] провів її поховання. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що вони доводяться позивачу рідними сестрами, яким відомо, що він звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай), на яку вони не претендують. Дослідивши матеріали справи, та заслухавши показання свідків, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] в с. Заудайка померла [PERSON] (а.с. 6), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 11), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,61 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0229054, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 22 квітня 1997 року за № 54 (а.с. 7). Із довідки Монастирищенського старостинського округу Ічнянської міської ради № 02-13/27/10 від 05 лютого 2024 року вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею за даною адресою були зареєстровані: син [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Із копії Витягу з погосподарської книги № 2 за 2001-2005 р.р. Монастирищенського старостинського округу № 02-13/08/10 від 21 січня 2025 року вбачається, що власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Члени домогосподарства: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки № 5 від 21 січня 2025 року, виданої ФОП [PERSON] , відповідно до витягу з погосподарської книги Монастирищенського старостинського округу № 02-13/08/10 від 21 січня 2025 року право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 8). Як убачається з копії спадкової справи № 73/2024, заведеної приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагером С.В. 06 вересня 2024 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом (а.с. 28-34). Із листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагера С.В. № 175/01-16 від 06 вересня 2024 року № 175/01-16 вбачається. що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] та оригінал правовстановлюючого документів право на земельну частку (пай) ( а.с. 13). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняв спадщину після померлої [INFO] його матері [PERSON] , так як на день смерті останньої проживав разом з нею, провів її поховання, проживає у будинку останньої, тому вважається таким, що вступив в управління та володінням спадковим майном останньої, що узгоджується з нормами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , тому [PERSON] слід встановити факт прийняття ним спадщини після померлої матері, так як встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини, який встановити іншим шляхом неможливо. Разом з тим за [PERSON] слід також визнати право на земельну частку (пай) у порядку спадкування, належну померлій [INFO] його матері [PERSON] , оскільки позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved