Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений 29.12.2018 року між нею та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що сімейне життя не склалося, сімейні відносини відсутні. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 25.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. В судове засідання позивач не з`явилась, разом з позовною заявою подала до суду клопотання в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності та не заперечувала з приводу заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Однак, до суду надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. 10 січня 1998 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Капитолівській сільській Раді Ізюмського району Харківської області, про що складено актовий запис 10 січня 1998 року № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.01.1998 Капитолівською сільською Радою Ізюмського району Харківської області. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Питання з приводу поділу майна подружжя згідно матріалів справи не виникло. Судом встановлено, що з 2010 спільне життя сторін у справі не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Примирення між сторонами та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Відтак, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Статтею 56\~Сімейного кодексу\~України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання шлюбу. Статтею 113\~Сімейного\~Кодексу України\~ встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позивачка має право іменуваться прізвищем « [PERSON] » за законом, що не вимагає прийняття рішення судом. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% сплаченого судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., адже судом задоволено одну з двох заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved