Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-26 00:00:00

26.05.2025 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", через сервіс "Електронний суд", звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 15728-06/2024 від 14.06.2024 у розмірі 15 580 грн 00 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 14.06.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 15728-06/2024, відповідно до умов якого, відповідачу було надано фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Позивач ТОВ "Стар Файненс Груп" виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надало [PERSON] кредитні кошти у обумовленому договором розмірі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду за [PERSON] наявна заборгованість, загальний розмір якої складає 15 880 грн 00 коп., яка складається з наступного: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 6 100 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками; 5 400 грн 00 коп. заборгованість за неустойкою. 24.09.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу № 24092024, відповідно до умов якого, ТОВ ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 15728-06/2024, укладеного 14.06.2024. Невиконання належним чином відповідачем умов укладеного договору порушує права позивача, як кредитора, у зв`язку із чим, з метою захисту прав (повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 05.08.2025. 14.07.2025 на виконання ухвали суду від 08.07.2025 надійшли витребувані докази. 05.08.2025 у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , судове засідання відкладено до 27.08.2025. 27.08.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Представник позивача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" - Усенко М.І. подав заяву про проведення судового розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, подані учасниками відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судовим розглядом встановлено, що 14.06.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 15728-06/2024 від 14.06.2024, згідно з умовами якого, Кредитодавець надав відповідачці кредит у безготівковій формі в сумі 4 000 грн 00 коп. строком на 120 днів (дата погашення кредиту - 11.10.2024) на банківську картку, зазначену [PERSON] у заявці - анкеті на отримання фінансового кредиту та Договорі, № 4441-11хх-хххх-8029 (а. с. 11 - 14, 15 - 21). Між сторонами погоджено, що за користування кредитом Кредитодавцем нараховуються проценти. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п. 3.1 укладеного Договору, за користування кредитом нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 5.3 Договору передбачено нарахування неустойки у вигляді штрафу у випадку прострочення сплати процентів відповідно до термінів встановлених у Графіку платежів. Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - W3565 (а. с. 21). Згідно паспорту споживчого кредиту, [PERSON] шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3565 погодився на умови надання кредиту в сумі 4 000 грн, строком на 120 календарних днів. Процентна ставка 1,50% в день, що становить 547,50% річних. Загальні витрати за кредитом 7 200 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 11 200 грн. Реальна річна процентна ставка 9671,38% річних (а. с. 13). На виконання умов укладеного Договору, 14.06.2025 на картку отримувача [NUMBER] зараховано 4 000 грн, що підтверджується квитанцією (а. с. 24). 24.09.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № 24092024, відповідно до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" на умовах встановлених Договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна Договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (портфель заборгованості). Згідно з п. 1.2 Договору внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до п. 6.1 Договору Факторингу у відповідності до умов цього Договору Клієнт передає (відступає) Фактору Права вимоги до Боржників, які виникли у Клієнта внаслідок невиконання Боржниками умов Кредитних договорів, та які входять до Портфелю Заборгованості. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступаються, складає 86 023 912 грн 69 коп. станом на дату підписання сторонами цього Договору. Актом прийому-передачі письмового та електронного реєстрів Боржників від 24.09.2024 за Договором Факторингу № 24092024 від 24.09.2024, ТОВ "Стар Файненс Груп" передав, а ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 24.09.2024 складений у письмовій формі згідно із Додатком № 1 до Договору та електронній формі згідно із Додатком 1-1 до Договору. Кількість відступлених прав грошової вимоги: 6 067. Загальна заборгованість: 86 023 912 грн 69 коп. (а. с. 26 - 32). Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 15728-06/2024 від 14.06.2024 в сумі 15 580 грн. (а. с. 32). 19.05.2025 на адресу відповідача [PERSON] направлено досудову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості у розмірі 15 580 грн. З витребуваної судом інформації АТ "Універсал Банк" вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] має відкритий рахунок № [NUMBER] . 14.06.2025 на вказану картку (рахунок) [PERSON] надійшли кошти у сумі 4 000 грн. (а. с. 63). Таким чином, суд вважає доведеним факт перерахування ТОВ "Стар Файненс Груп" відповідачу кредитних коштів за Договором про надання фінансового кредиту від 14.06.2024 № 15728-06/2024. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. В свою чергу, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності до статі 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані суду по справі докази та матеріали, на момент звернення ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до суду, зобов`язання [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 15728-06/2024 від 14.06.2024, не виконані. Разом із тим, відповідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищенаведені положення законодавства та судової практики у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 5 400 грн належить відмовити, оскільки таке нарахування здійснено у період воєнного стану. Щодо сплати процентів за договором позики суд зазначає наступне. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 цієї статті, не може перевищувати 1 % (ст. 8 доповнено ч. 5 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року (далі Закон України № 3498-ІХ). Пунктом 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Закон України № 3498-ІХ набрав законної сили 24 грудня 2023 року. Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22 квітня 2024 року) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Національний банк України у листі від 20 лютого 2024 року "Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування" надав роз`яснення щодо застосування Закону України № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що "відповідно до пункту 17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня до 20 серпня 2024 року включно). Частиною 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", визначено, що починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 статті 8 Закону "Про споживче кредитування", не може перевищувати 1%. Аналізуючи наведені вище норми Закону слід дійти висновку, що відсоткова ставка встановлена Законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору. Суд вважає, що відповідачу [PERSON] було протиправно нараховано проценти за ставкою 1,5 % за період з 21.08.2024 по 24.09.2024, з урахуванням вищезазначених положень Закону України "Про споживче кредитування". Суд вбачає за необхідне здійснити розрахунок заборгованості відповідачу враховуючи умови договору та норми Закону, які діяли на час виникнення правовідносин між сторонами ТОВ "Кредит-Капітал" та [PERSON] . 1) Період з 14.06.2024 по 20.08.2024 складає 67 днів та відповідно, розмір процентів складає: 4 000 грн х 1,5% х 67 днів = 4 020 грн 00 коп. 2) період з 21.08.2024 по 24.09.2025 складає 34 дні та відповідно, розмір процентів складає: 4 000 грн 00 коп. х 1% х 34 дні = 1 360 грн 00 коп. Проте, загальний розмір процентів вирахуваний позивачем на дату відступлення прав вимоги - 24.09.2024 визначено - 6 180 грн 00 коп. В межах норм Закону України "Про споживче кредитування", розмір процентів на думку суду повинен становити 4 020 грн + 1 360 грн, що складає 5 380 грн 00 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] має складати - 8 800 грн, який складається з наступного: 4 000 грн (сума заборгованості за кредитом) та 5 380 грн (відсотки). Таким чином, позовна заява ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" підлягає частковому задоволенню на загальну суму 9 380 грн 00 коп. Щодо стягнення з витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з частинами 1 - 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача до суду подано: - копію договору № 0103 від 01.03.2024 про надання правової (правничої) допомоги; копію замовлення від 15.04.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024; копію детального опису від 09.05.2025 про надані послуги щодо боржника [PERSON] ; копію рахунку на оплату від 25.04.2025. Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При ухваленні судового рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити на 60,21%. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача ТОВ "Кредит-Капітал" судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (60,21%) в сумі 1 459 грн 25 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 214 грн 70 коп.

Outcome: partial