Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-03 00:00:00

26.05.2025 року до суду звернувся представник акціонерного товариства «Акцент Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13044,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників до судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 21.10.2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір №АВН0СТ155101729499817080, щодо надання останній кредиту в розмірі 12000,00 грн., строком на 36 місяців (тобто до 20.10.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свій обов?язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 12000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 20.10.2027 року, терміном на 36 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 23.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 13044.52 грн., яка складається з: - 10203,86 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2653,69 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. - 186,96 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» У випадку порушення Клієнтом зобов?язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов?язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п?ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Проте, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача сума пені, за Договором, в розмірі 186,96 грн. Статтями 610 та 611 ч. 1 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов?язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушення зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов?язання. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов?язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов?язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно до\~Положення про\~застосування електронного\~підпису в\~банківській системі\~України,\~Постанова НБУ\~№78,\~а саме\~пунктів: 14.\~Використання удосконаленого\~ЕП,\~удосконаленої електронної\~печатки та\~простого ЕП здійснюється на\~підставі договору\~між банком\~і клієнтом,\~який укладається\~в письмовій\~формі (у\~вигляді паперового\~документа з\~власноручними підписами\~сторін або\~як електронний документ із\~кваліфікованим ЕП)\~після проведення\~ідентифікації та\~верифікації клієнта\~ відповідно\~до вимог\~законодавства України\~у сфері\~запобігання та\~протидії легалізації (відмиванню)\~доходів,\~одержаних злочинним\~шляхом,\~або фінансуванню\~тероризму. 23.\~Установи та\~їх клієнти\~під час\~вчинення правочинів\~у вигляді\~електронних документів мають право\~використовувати удосконалений\~ЕП на\~підставі договору\~з урахуванням\~вимог пункту 14\~розділу ІІ\~цього Положення. 24.\~Установа визначає\~технологію використання\~удосконаленого ЕП\~та засоби\~удосконаленого електронного підпису\~чи печатки,\~що використовуються\~під час\~взаємодії установи\~з клієнтом установи. 25.\~Суб`єкти електронної\~взаємодії використовують\~удосконалений ЕП\~без сертифіката відкритого ключа\~або чинність\~відкритого ключа\~підписувача засвідчується\~сертифікатом відкритого ключа\~на договірних\~засадах,\~або чинність\~відкритого ключа\~підписувала засвідчується надавачем\~електронних довірчих\~послуг згідно\~з вимогами\~законодавства України у\~сфері електронних\~довірчих послуг,\~нормативно-правових\~актів Національного\~банку України. 26.\~Удосконалений ЕП\~є таким,\~що пройшов\~перевірку,\~якщо перевірку\~удосконаленого ЕП здійснено згідно\~з процедурою,\~зазначеною в\~договорі,\~укладеному між\~учасниками електронної взаємодії. 29.\~Клієнт установи\~має право\~використовувати простий\~ЕП у\~разі дотримання\~таких вимог: 1)\~електронна взаємодія\~здійснюється виключно\~з установою\~та з\~використанням технології,\~визначеної установою; 2)\~використання простого\~ЕП здійснюється\~на підставі\~договору відповідно\~до вимог\~пункту 14\~розділу II\~цього Положення. 30.\~Простий ЕП\~має забезпечувати\~однозначну ідентифікацію\~особи підписувача. 31.\~Доведення цілісності\~електронних документів\~із створеним\~простим ЕП\~може забезпечуватися засобами\~інформаційної системи,\~у якій\~здійснюється створення,\~оброблення, зберігання електронних\~документів. 32.\~Установа забезпечує\~доведення цілісності,\~достовірності та\~авторства електронного документа зі\~створеним простим\~ЕП. Установа в\~разі недотримання\~зазначеної вимоги\~несе відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну клієнту установи. Банк у разі недотримання зазначеної вимоги несе відповідальність за шкоду, заподіяну фізичній особі, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~договір про\~споживчий кредит,\~договори про\~надання супровідних\~послуг кредитодавцем\~і третіми\~особами та\~зміни до\~них укладаються\~у письмовій\~формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Враховуючи вищевикладене,суд зазначає, що не виконуючи належним чином зобов?язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2387 гривні 68 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача АТ «Акцент Банк». Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial