Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів Свідоцтва про право власності на житловий будинок та Державного акта на право приватної власності на землю його померлому батькові, оскільки у вказаних документах неправильно зазначено прізвище власника « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Внаслідок наведеного заявник позбавлений можливості оформити спадщину на спадкове майно після смерті батька, а тому звернувся з даною заявою до суду. Ухвалою судді від 11.07.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні в порядку окремого провадження на 07.08.2025. Ухвалою суду від 07.08.2025 судове засідання було відкладено за клопотанням заявника на 09.09.2025 о 09:10 год. Заявник у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 54).. 03.09.2025 до суду надійшла заява представника заявника адвоката Хлистун І.М. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу календарну дату та час (а.с.50-52). 04.09.2025 судом надано доступ представнику заявника до матеріалів справи. Розглянувши вказане клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Положеннями ч. 2 ст. 223 ЦПК України визначено підстави для відкладення розгляду справи в судовому засіданні судом. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 вказаної статті суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Клопотання представника заявника не містить відомостей, підтверджених належними доказами, про поважність причин неявки в судове засідання представника заявника. За наведених обставин, в клопотанні представника заявника про відкладення\~розгляду справи суд відмовляє з підстав його необґрунтованості. Заінтересована особа Скороходівська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, 08.09.2025 до суду надійшла заява селищної ради про розгляд заяви без участі її представника за наявними матеріалами (а.с.\~53). Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2024 року, актовий запис № 113 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно із заповітом, складеним заповідачем, посвідченим секретарем Чапаєвської сільської ради Чутівського району Полтавської області та зареєстрованим в реєстрі за № 49, [PERSON] , [INFO] , заповів усе належне йому майно повністю [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В установленому законом порядку заявник звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса від 06.06.2025 (а.с. 22) заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжністю запису прізвища батька заявника (спадкодавця) в різних правовстановлюючих документах, зокрема в тих, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, зазначено [PERSON] , замість [PERSON] . Так, згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради народних депутатів 25.01.1990 та записаним в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 79, будинок з приналежними до цього будинку спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 8). На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 612983, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 4 скликання Новокочубеївської сільської ради від 26.11.2002 року, останній є власником земельної ділянки площею 3,75 га, розташованої на території Новокочубеївської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). Заявник позбавлений можливості провести реєстраційні дії зі спадковим майном після смерті батька, оскільки в наведених правовстановлюючих документах неправильно зазначено прізвище його батька (спадкодавця) як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вказані помилки в записі прізвища батька заявника були допущені працівниками сільської ради під час видачі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.01.1990 та Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 612983. Виправити вказані помилки в зазначених правовстановлюючих документах в позасудовому порядку на даний час неможливо, оскільки у Скороходівської селищної ради, до територіальної громади якої тепер належить село Нова Кочубеївка, відсутні документи, на підставі яких їх було видано. Правильність прізвища батька заявника « [PERSON] » підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , де українською мовою зазначено [PERSON] . При цьому, на сторінці 2 паспорта прізвище, ім`я та по батькові зазначено російською мовою як « [PERSON] » (а.с. 39). У судовому засіданні судом досліджено й інші документи, копії яких додані заявником до заяви та надані додатково, надано їм оцінку в сукупності та взаємозв`язку, що дає підстави для висновку про належність правовстановлюючих документів - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради народних депутатів 25.01.1990, та Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 612983 саме [PERSON] . Зокрема, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.05.1982, посвідченого секретарем Новокочубеївської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Нова Кочубеївка Чутівського району Полтавської області (а.с. 7-9). Згідно з рішенням Новокочубеївської сільської ради № 282 від 23.11.2005, яким затверджено список домогосподарств та нумерацію будинків на території Новокочубеївської сільської ради, було змінено існуючу нумерацію та присвоєно домогосподарству [PERSON] адресу [ADDRESS] (а.с. 35-38). Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 887561 та серії ЯИ № 887562 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] належать на праві власності земельні ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,027 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12-13). Судом встановлено, що відомості, які міститься у вказаних досліджених судом документах, логічно узгоджуються між собою, не суперечать одне одному та дають підстави для висновку про те, що всі ці документи належать одній і тій же особі [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та є батьком заявника. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених доказів у їх сукупності суд вважає, що з огляду на зібрані докази, встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа\~- свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради народних депутатів 25.01.1990 та записаного в реєстрову книгу за реєстровим № 79, що посвідчує право власності на будинок з приналежними до цього будинку спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 612983, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,75 га, розташовану на території Новокочубеївської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у яких зазначено [PERSON] , є очевидним та обґрунтованим, враховуючи, що розбіжність стосується однієї літери при написанні прізвища. Оскільки вказані вище розбіжності позбавляють заявника можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] у повному обсязі. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved