Jurisdiction: civil
Date: 2025-09-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , від імені якого діє адвокат Наталюк Назар Миколайович, звернувся до\~суду з\~позовом до Хотинської\~міської ради\~Дністровського району\~Чернівецької області\~про визначення\~додаткового строку\~для подачі\~заяви про\~прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) колишнього КПС «Комунар» с. Пашківці Хотинського району та будинок, який розташований в [ADDRESS] . Нещодавно, позивачеві родичами померлого було передано заповіт складений на його користь [PERSON] щодо будинку та всього його майна. З померлим позивач у родинних стосунках не перебував, і про наявність заповіту йому нічого не було відомо. Після отримання заповіту позивач 09.07.2025 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив йому у отриманні вказаного свідоцтва, у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Зазначає, що строк для прийняття спадщини за заповітом позивачем пропущено із поважних причин, так як по існування заповіту йому нічого не було відомо, а необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для осіб які, не є спадкоємцями першої черги, а оскільки позивач не є родичем спадкодавця [PERSON] не міг знати про наявність заповіту. Також вказує, що згідно довідки сільської ради померлий [PERSON] на день своєї смерті проживав один, інших зареєстрованих осіб у даному господарстві не було. Таким чином, враховуючи що [PERSON] не знав про наявність заповіту [PERSON] складеного на його ім`я та з метою недопущення порушення його права на спадщину, просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] терміном у три місяці. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 17 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 25 серпня 2025 року на 09:00 год., та відкладено на 02.09.2025 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 02.09.2025 року на адресу суду від його представника адвоката Наталюка Н.М. надійшла заява, в якій просить суд слухати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення рішення на стадії підготовчого засідання. Представник відповідача Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області Гіждівський В.В., в судове засідання не з`явився, 25.08.2025 року на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять суд слухати справу без участі представника міської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~та заяви\~сторін,\~які наявні\~у матеріалах\~справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 даної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2013 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Згідно витягу з реєстру територіальної громади за №2024/005891026 від 21.05.2024 року [PERSON] з 17.12.2013 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.6 зв.). До матеріалів справи долучено копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0025954 [PERSON] (а.с.7). Рішенням №07 засідання виконавчого комітету Пашковецької сільської ради від 14.03.2012 року призначено право власності на житловий будинок і господарські будівлі [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Довідкою виданою виконавчим комітетом Хотинської міської ради за №267 від 03.07.2025 року підтверджено, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований до дня смерті у [ADDRESS] , і на день смерті якого зареєстрованих осіб у даному господарстві не було (а.с.8 зв.). Як вбачається із наявного у матеріалах справи копії заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе належне йому майно [PERSON] , який посвідчений секретарем Пашковецької сільської ради Корнівською С.М. за №18 від 02.03.2012 року, з відміткою про те, що даний заповіт не змінений і не відмінений (а.с.9). Відповіддю приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. №56-01-16 від 09.071.2025 року було відмовлено спадкоємцю [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 9 зв.). Як вбачається із копії Інформаційної довідки із Спадкового реєстру за №81800115 від 09.07.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася (а.с.10). Також судом досліджено відповідь приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. за вих..№59/01-16 від 22.07.2025 року, зі змісту якої вбачається, що після смерті [PERSON] ,який помер [INFO] із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 759/4122/16-ц (провадження № 61-18948св18), від 01 липня 2020 року у справі № 131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 19 травня 2021 року у справі № 175/2328/19 (провадження № 61-10632св20). Верховний Суд України у своїх висновках неодноразово зазначав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, оскільки позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. \~ Мотиви та висновки суду. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] як на підставу своїх порушених прав, зазначає, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, так як він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я, а тому не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Суд приймає до уваги, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку необізнаністю про наявність заповіту, та судом приймається це як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки він не проживав з останнім, родичем не був, про існування заповіту дізнався вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Суд враховує пояснення позивача про те, що про наявність заповіту йому стало відомо після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Будь-яких доказів того, що позивач була обізнаний про наявність заповіту, матеріали справи не містять. Таким чином, дослідивши отримані докази, та оцінивши їх в сукупності, надані в силу положень\~ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини є поважними, враховуючи що нічиї права та інтереси не порушуються, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому позов підлягає задоволенню і позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За встановленого, суд вважає зазначені та підтверджені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. Розподіл судових витрат. Судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved